Провадження № 1-кп/734/199/24 Справа № 734/2147/24
В И Р О К

іменем України

20 червня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000014 від 11.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підсереднє Великобурлуцького району Харківської області, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 30.05.2024 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 425 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років), у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

встановив:

Вимогами ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та який діє і на теперішній час.

11.04.2017 ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.

Таким чином, з моменту відправлення 11.04.2017 ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 , останній набув статус військовослужбовця Збройних Сил України.

У подальшому між Міністерством оборони України в особі командира НОМЕР_2 навчального танкового полку НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 27.05.2020 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Сил України на посаді осіб сержантського та старшинського складу строком на три роки. Вказаний контракт продовжено наказом командира 300 навчального танкового полку НОМЕР_3 навчального центру Сухопутних військ Збройних Сил України № 30-рс від 21.04.2022 зі строком дії до оголошення демобілізації.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2021 № 125, військовослужбовця військової служби за контрактом сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду сержанта із матеріального забезпечення 3 навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , яку він прийняв та приступив до виконання своїх обов`язків згідно посади.

Згідно з наказом командира НОМЕР_2 навчального танкового полку НОМЕР_3 навчального центру Сухопутних військ Збройних Сил України № 30-рс від 21.04.2022 ОСОБА_4 присвоєне чергове військове звання «старший сержант».

Так, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час проходження військової служби напередодні 27.12.2023 у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на самовільне залишення місця служби в умовах воєнного стану, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого кримінально-протиправного умислу ОСОБА_4 , у порушення вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу відповідних командирів, 27.12.2023 приблизно о 08:00 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 30.04.2024 о 17:59 год. ОСОБА_4 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України уповноваженою особою П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

19.06.2024 між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до ст. 472 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначене покарання: за ч. 5 ст. 407 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки згідно з вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.05.2024 більш суворим, передбаченим угодою, остаточно буде визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Крім того, в угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, зазначені у ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання.

Суд дійшов висновку про те, що угода від 19.06.2024 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України і Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину).

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 19.06.2024, укладеної між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, наявність обставини, яка пом`якшує покарання (щире каяття) та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативну характеристику за місцем служби.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

До набрання вироком законної слід сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись 174, 314, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 19.06.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.05.2024 більш суворим, яке призначено за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання - з 30.04.2024, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув?язнення з 30.04.2024 до набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1