Справа № 408/542/21-к
Провадження № 1-в/0186/63/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Біловодського району Луганської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21 квітня 2021 року Біловодським районним судом Луганської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 17 000 гривень,

ВСТАНОВИВ:

До Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання Сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді штрафу у сумі 17000 грн. у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Біловодського районного суду Луганської області від 21 квітня 2021 року.

Представник Сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд подання без її участі.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти задоволення подання з огляду дії в Україні воєнного стану.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду подання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи, з огляду на положення п.2 ч.5 ст.539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання Сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях у відсутність засудженого, який був належним чином повідомлений про місце та час розгляду подання.

Судом встановлено, що вироком Біловодського районного суду Луганської області №408/542/21-к від 21 квітня 2021 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, який набрав законної сили 31 травня 2021 року.

За правилами ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

За ч. 2 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

У постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 201/604/20 сформульовано висновок про те, що ст.80 КК України окреслює нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання (постанова Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року у справі N 5-324кс15).

Єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

У той же час, відомостей щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України (ухилення засудженого від сплати штрафу), немає, такий вирок не ухвалювався.

Наявність лише факту невиконання засудженим покарання у виді штрафу саме по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Ні органом пробації, ні прокурором не наведено обставин, які б свідчили про конкретну поведінку засудженого щодо перешкоджання процедурі виконання вироку, а відповідно зупинення перебігу давності строку виконання вироку не встановлено.

Дані про те, що з часу постановлення вироку 21 квітня 2021 року засуджений вчинив новий злочин, що б могло бути підставою для переривання строку давності виконання вироку, у суду відсутні.

Зважаючи на те, що вирок в частині покарання у виді штрафу стосовно засудженого не був виконаний на протязі більше трьох років, а сам засуджений на протязі цього строку не ухилявся від відбування покарання та не вчинив нового кримінального правопорушення, подання органу з питань пробації про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку слід задовольнити.

Відомості та докази, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст. 26 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Біловодського районного суду Луганської області від 21 квітня 2021 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1