Справа № 147/463/24
Провадження № 1-кс/147/99/24
УХВАЛА

про арешт майна

26 березня 2024 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000054 від 25.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в :

25 березня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене начальником Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000054 від 25.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. В даному клопотанні слідчий просить з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000054 накласти арешт на купюри у кількості дві штуки, а саме купюру номіналом 100 доларів США серія та номер РВ05594811G та купюру номіналом 100 доларів США серія та номер КВ21789012І. Водночас заборонити користування, відчудження та розпорядження даними купюрами номіналом 100 доларів США серія та номер РВ05594811G та номіналом 100 доларів США серія та номер КВ21789012І..

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 23.03.2024 близько о 13:55 год. в АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, не справився із керуванням внаслідок чого зіткнувся із парканом, що огорожувало домоволодіння АДРЕСА_1 з приводу чого місцевою жителькою було здійснено виклик на лінію «102». В подальшому під час опрацювання виклику працівником СРПП ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 на водія ОСОБА_5 складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП, а також виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння запропоновано останньому пройти медичний огляд на встановлення наявності стану алкогольного сп`яніння. Окрім того ОСОБА_5 було повідомлено, що в разі наявності у нього стану алкогольного сп`яніння буде складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та, те що відповідно вимог ст. 265-2 КУпАП, автомобіль марки «ВАЗ 21103» реєстраційний номер НОМЕР_1 буде тимчасово затриманий та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. З метою недопущення вчинення працівниками поліції складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та тимчасового затримання транспорного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик, водій ОСОБА_5 неодноразово пропонував поліцейським СРПП відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області грошові кошти в сумі 200 доларів США та будучи повідомленим про наявність кримінальної відповідальності за пропозицію неправомірної вигоди, перебуваючи у службовому автомобілі марки «Peugeot - 301» д.н.з. НОМЕР_2 білого кольору із надписами «Поліція» та «102» кинув грошові кошти у сумі 200 доларів США номіналом по 100 доларів США працівникам поліції. Факт вчинення правопорушення зафіксовано нагрудною відеокамерою працівника поліції. Таким чином, водій ОСОБА_5 запропонував службовій особі неправомірну вигоду за невчинення працівниками поліції дії з використанням наданої працівнику поліції службового становища.

23.03.2024 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі.

23.03.2024 під час огляду місця події було оглянуто транспортний засіб марки «Peugeot-301» д.н.з. НОМЕР_3 кольору із надписами «Поліція» та «102», в середині якого біля ручки ручного гальма було виявлено грошові кошти у сумі 200 доларів США, а саме: одна купюра номіналом 100 доларів США серія та номер РВ05594811G та інша купюра номіналом 100 доларів США серія та номер КВ21789012І, які було вилучено та упаковано до спеціального пакету «Національна поліція «WAR 0073711».

Постановою слідчого від 23.03.2024 вищевказані предмети визнані речовими доказами та приєднаний до кримінального провадження №0000054 в якості речового доказу, тому що вони являються предметом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вищевказані грошові кошти на даний час є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зважаючи на те, що зазначений речовий доказ відповідно ч. 1 ст. 100 КПК України повинен бути якнайшвидше повернутий його володільцю, а тому можливе відчудження, розпорядження даним майном, що може перешкодити кримінальному провадженню, призведе до пошкодження, псування, зникнення речових доказів. Тому, є підстави накладення арешту на вищевказані предмети із забороною їх користування, відчуження та розпорядження.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 11 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий стверджує, що з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність накласти арешт на купюри у кількості дві штуки, а саме: купюру номіналом 100 доларів США серія та номер РВ05594811G та купюру номіналом 100 доларів США серія та номер КВ21789012І.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

За приписами ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання подано слідчим в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що 23.03.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі (а.с. 4).

23.03.2024 під час огляду місця події було оглянуто транспортний засіб марки «Peugeot-301» д.н.з. НОМЕР_3 кольору із надписами «Поліція» та «102», в середині якого біля ручки ручного гальма було виявлено грошові кошти у сумі 200 доларів США, а саме: одна купюра номіналом 100 доларів США серія та номер РВ05594811G та інша купюра номіналом 100 доларів США серія та номер КВ21789012І, які було вилучено та упаковано до спеціального пакету «Національна поліція «WAR 0073711» (а.с. 7).

Постановою слідчого від 23.03.2024 вищевказані предмети визнані речовими доказами та приєднаний до кримінального провадження №0000054 в якості речового доказу, тому що вони являються предметом кримінально протиправних дій (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вищевказані вилучені предмети являються тимчасово вилученим майном, тому що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи доведеність необхідності арешту майна, є достатні підстави вважати, що вказані слідчим грошові кошти мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, проведення необхідних слідчих дій є всі підстави для задоволення клопотання слідчого.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000054 від 25.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 23.03.2024 під час огляду місця події купюри у кількості дві штуки, а саме: купюру номіналом 100 доларів США серія та номер РВ05594811G та купюру номіналом 100 доларів США серія та номер КВ21789012І.

Заборонити користування, відчудження та розпорядження вказаними купюрами номіналом 100 доларів США серія та номер РВ05594811G та номіналом 100 доларів США серія та номер КВ21789012І.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 12 годині 45 хвилин 27 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1