Справа №127/5095/24
Провадження №1-кс/127/2245/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 14.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено: 13.02.2024 р. о 15:57 год. по спец лінії «102» надійшло повідомлення від працівника сервісного центру МВС, що по вулиці Брацлавській, 89, м. Вінниця що під час експертного дослідження автомобіля марки «BMB», модель «530», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, було виявлено бланк документа свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 з ознаками підробки.

13.02.2024 під час огляду місця події, що за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 85, за участі понятих було вилучено автомобіль марки BMB», модель «530», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який поміщено на арешт майданчик, що за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Арабея, 17 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке поміщено до спец. пакету НПУ PSP 1417279.

Вказані речі, які було вилучено, мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди злочину та може бути використаний під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речових доказів та недопущенні можливостей їх втрати або знищення, дізнавач просила клопотання задовольнити.

Дізнавач в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо накладення арешту на автомобіль.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 14.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 .

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , оскільки воно безпосередньо містить сліди злочину та може бути використано під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події, а тому в цій частині вимог клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В частині вимог клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки BMB», модель «530», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Враховуючи, що в матеріалах клопотання та додатках до нього відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98, ч. 1 ст. 170 КПК України, а також дізнавач у своєму клопотанні належним чином не обґрунтувала доцільність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в цій частині клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 13.02.2024 майно, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке поміщено до спец. пакету НПУ PSP 1417279, шляхом заборони використання вищевказаного майна іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Виконання ухвали про арешт майнадоручити дізнавачу СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя