Дата документу 08.02.2024
Справа № 334/1716/22
Провадження № 1-кс/334/300/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 12.12.2023 року, винесену слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 ,

установив:

29.01.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 12.12.2023 року. Скарга мотивована тим, що в проваджені Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 22.04.2013 року. Вказане кримінальне провадження закрито в частині протиправного заволодіння групою осіб цілісним майновим комплексом кооперативу «Автостоянка-22» (епізод №000019 від 25.07.2019 за ч. 3 ст. 206-2 КК України) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановлення відсутності складу кримінального правопорушення. Скаржники не погодились із вказаним формулюванням, вказавши на те, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. З ст. 206-2 КК України, є встановлений порядок здійснення господарської діяльності, свобода підприємницької діяльності, а додатковим - власність. Предметом злочину є майно підприємства, установи, організації.

Майно - це окрема річ або сукупність речей, які є об`єктом права власності і можуть виступати предметом різних цивільно-правових (купівлі-продажу, дарування, найму, оренди житла, підряду, страхування, управління майном, факторингу тощо), так само як і господарсько-правових (поставки, контрактації сільськогосподарської продукції, енергопостачання, комерційної концесії тощо) договорів. У цивільному праві майном як особливим об`єктом вважаються також майнові права та обов`язки. Як особливі види майна виділяються тварини, підприємство як єдиний майновий комплекс, гроші (грошові кошти), валютні цінності, цінні папери.

У даному випадку протиправне заволодіння майном відбулось за допомогою підроблених документів, однак слідчий не надав оцінки цим фактам при винесені оскаржуваної постанови.

Слідчий у судовому засідання заперечив проти задоволення скарги.

Скаржник ОСОБА_3 , а також адвокат ОСОБА_6 підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Розглянувши скаргу, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Питання про визнання досудового розслідування неповним та таким, що не відповідає кримінальним процесуальним нормам відноситься до повноважень слідчого судді при виконанні функції судового контролю в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя наділений компетенцію на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого, прокурора вчинити певну процесуальну дію або прийняти певне рішення по кримінальному провадженню або вирішити питання про законність процесуальних рішень слідчого, прокурора в рамках кримінального провадження. Поряд з цим ч. 5 ст. 40 КПК України визначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчим суддею встановлено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження вмотивована тим, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, є встановлений порядок здійснення господарської діяльності, свобода підприємницької діяльності, а додатковим - власність. Предметом злочину є майно підприємства, установи, організації.

Тобто кримінально караним за ст. 206-2 КК України є лише протиправне заволодіння майном, яке відбулося внаслідок вчинення відповідного правочину. Своєю чергою, цим діям має передувати підробка або викрадення документів установи, підприємства або організації, майном якої прагнуть заволодіти.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК).

Дії, передбачені ст. 206-2 КК, додаткової кваліфікації заст. 357 таст. 358 КК не потребують.

Ураховуючи наведене, слідчий прийшов до висновку про відсутністю складу саме злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Слідчий суддя вважає такий висновок слідчого вірним, адже документи щодо підробки яких вказують скаржники фактично не були документами створеними в процесі діяльності підприємства, а лише посвідчували факт наявності чи відсутності певного права у такого підприємства. А інші дії вказані у скарзі (погроза насильством, викрадення майна) цілком охоплюються іншими складами злочинів відомості про які внесені у відповідний розділ ЄРДР.

У даному випадку слідчий вчинив усі належні дії щодо встановлення наявності необхідних складових злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, оцінив зібрані в кримінальному провадженні докази з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийняв відповідне обґрунтоване процесуальне рішення щодо закриття кримінального провадження, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись статтями 303-309 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

У задоволені скарги потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 12.12.2023 року, винесену слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1