Єдиний унікальний номер 175/9585/24
Провадження №1-кс/175/2943/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не інваліда, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, по кримінальному провадженню №0000651, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000651 від 17 квітня 2024 року відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є підпис підозрюваного про вручення йому зазначених документів.

Старший слідчий обґрунтовує клопотання тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 завідомо знаючи, що операції з наркотичними засобами та психотропними речовинами є незаконними, зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, реалізуючи свій злочинний умисел, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, переслідуючи корисливі мотиви, 12.06.2024 року приблизно о 14 годині 20 хвилині, перебуваючи біля ТРЦ «Амстор», розташованого за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1 м реалізував за грошові кошти в сумі 3000 гривень, тобто незаконно, умисно збув покупцеві оперативної закупки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 речовину, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса метамфетаміну у речовинах 0,1790 грама, 0,2324 грама.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у скоєнні незаконного зберігання з метою збуту та у незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

01.07.2024 ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Вина підозрюваного обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків, протоколами оглядів, висновком судово-хімічної експертизи та іншими матеріалами в їх сукупності.

01.07.2024 о 20.30 год. за адресою АДРЕСА_2 відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України було затримано ОСОБА_3 , як особу підозрювану у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропної речовини.

Підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 1 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, у зв`язку з чим, до нього відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так згідно п. 4, ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 зумовлюється наступними законними підставами: на теперішній час останній не має місця роботи, не перебуває у шлюбі, та не має постійного джерела доходів, окрім грошей зароблених злочинним шляхом, що дає підстави вважати, що він, знаходячись на волі, може вчинити нове кримінальне правопорушення, все це свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, підозрюваний особисто знайомий з особою яка у вказаному кримінальному провадженні виступає в ролі оперативного покупця, у зв`язку з чим незважаючи на змінені анкетні дані вказаної особи, остання, перебуваючи на волі може здійснити спроби впливу на вказану особу з метою зміни показів.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні полягає у тому, що підозрюваний особисто знайомий з особою, яка у вказаному кримінальному провадженні виступає в ролі оперативного покупця, у зв`язку з чим незважаючи на змінені анкетні дані вказаної особи, останній, перебуваючи на волі може здійснити спроби впливу на вказану особу з метою зміни показів.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень полягає у тому, що підозрюваний місця роботи не має та проживає за рахунок випадкових заробітків, в тому числі отриманих злочинним шляхом та вказані злочинні дії припинені не підозрюваним добровільно, а лише за наслідками її затримання і застосування відповідних запобіжних заходів, які до тепер є єдиним та належним запобіжником від вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Даний злочин підозрюваний вчинив з корисливих мотивів, не маючи постійного джерела доходів.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтю 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Таким чином у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, запобігання вказаним ризикам неможливе.

Прокурор клопотання підтримав, зазначив, що ризики зазначені в клопотанні існують, тому з більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Підозрюваний проти клопотання заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати щодо нього домашній арешт.

Захисник підтримав свого підзахисного, просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки воно є не обґрунтованим, ризики відсутні, у зв`язку з чим, просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів дізнання та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Слідчий суддя враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини сформована у рішенні від 12.03.2013 «Волосюк проти України», у якому зокрема зазначено, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжно заходу тримання під вартою.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.

01.07.2024 ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Вина підозрюваного обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків, протоколами оглядів, висновком судово-хімічної експертизи та іншими матеріалами в їх сукупності.

01.07.2024 о 20.30 год. за адресою АДРЕСА_2 відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України було затримано ОСОБА_3 , як особу підозрювану у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропної речовини.

Підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 1 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, у зв`язку з чим, до нього відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Отже, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, є тяжким за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк на строк до восьми років.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором та слідчим недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про обрання підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення строків досудового розслідування, оскільки вважає, що виникають ризики передбачені пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний: може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення. Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначеним ризикам, з особистою порукою до суду ніхто не звертався.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 182 КПК України розмір застави визначається п. 2 щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини та характер кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу та ризики, розмір застави, який достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, слід визначити в розмірі 242 240 грн., що становить 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

З наведених підстав, клопотання захисника та підозрюваного щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не підлягає задоволенню, а доводи на обґрунтування клопотання, не свідчать про відсутність вказаних та встановлених ризиків і не дозволяють застосувати до підозрюваного вказаний запобіжний захід.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає доцільним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 серпня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 серпня 2024 року.

Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні №0000651 від 17 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідає сумі 242 240 гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на депозитний рахунок:

Одержувач платежу: ДКСУ, м. Київ, Код , Код банку отримувача МФО 820172 , Рахунок отримувача: UA0017442.

Призначення платежу:

- застава, як міра запобіжного заходу за (ПІБ особи, за яку внесено заставу), постанова (Дніпропетровського районного суду №____ справи, дата постанови), ПІБ особи, яка вносила кошти;

- частка майна по справі №____(номер справи) Дніпропетровського районного суду.

У разі внесення підозрюваним визначеного розміру застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти та покласти такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він мешкає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати свій паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності).

Підозрюваний звільняється з-під варти у разі внесення застави, визначеної в ухвалі суду.

У задоволенні клопотання сторони захисту та підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Дата закінчення дії ухвали 29 серпня 2024 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 ..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1