Справа № 522/4536/24
Провадження № 1-«кс»/522/2139/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 14.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000224 від 14.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України.

Згідно матеріалів виконаної постанови про проведення слідчих (розшукових) дій, які надійшли з ВКІБ УСБУ в Одеській області до протиправної діяльності можливо причетний громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на посаді начальника відділу по управлінню проектами за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення оперативно-розшукових заходів було отримано інформацію, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи в АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на посаді начальника відділу по управлінню проектами, має проросійські погляди та за допомогою мережі інтернет (за допомогою активованого номеру телефону НОМЕР_1 в месенджері «Telegram» в групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») передавав відомості, щодо результатів обстрілів підстанцій, строків їх ремонту, структури побудови об`єднаної енергетичної системи України та ступеня її ушкодження зокрема двом особам.

А саме іншим учасникам групи «Кабинет Редкостей» громадянам України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , використовує мобільні телефони: НОМЕР_2 (активований номер телефону в месенджері «Telegram»), НОМЕР_3 ,). ОСОБА_4 , здійснює адміністрування групи «Кабинет Редкостей», в якій здійснює збір інформації щодо результатів обстрілів підстанцій, строків їх ремонту, структури побудови об`єднаної енергетичної системи України та ступеня її ушкодження.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , використовує мобільний телефон: НОМЕР_4 (активований номер телефону в месенджері «Telegram»). ОСОБА_6 , будучи учасником групи «Кабинет Редкостей» здійснює глорифікацію збройних сил російської федерації та підтримує дії її керівництва.

Додатково встановлено, що ОСОБА_4 також адмініструє проросійськи орієнтовані групи в месенджерах «Telegram», «Viber» під назвою «Тройничек в темноте». В даних групах здійснюється глорифікація збройних сил російської федерації, передаються фото, та результати обстрілів, які здійснює рф. Учасниками груп є вищезазначені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , може перебувати за адресою: АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 використовує мобільні телефони: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 . ОСОБА_7 , будучи учасником групи «Тройничек в темноте» розміщувала фото та відеоматеріали, щодо результатів ударів по території України.

Під час досудового розслідування, слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_8 , 09.04.2024 з 14 години 20 хвилини до 16 години 25 хвилини, на підставі ч. 2 ст. 234 КПК України, а саме на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 про проведення обшуку від 29.03.2024 року (справа № 522/4536/24, провадження № 1-«кс»/522/1830/24), з виконанням положень ст. 236 КПК України, був проведений обшук в об`єкті нерухомого майна, розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , за місцем проживання громадянки України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході якого вилучено:

- мобільний телефон марки One Plus 11 5 g модель: СРН 2447 синього кольору у прозорому чохлі м.т. НОМЕР_7 IMEI 1: НОМЕР_10 ; IMEI2: НОМЕР_11 - 1 шт.;

- ноутбук чорно-сірого кольору; e-machines E640G SN: НОМЕР_12 - 1 шт.

Таким чином, вищевказані предмети мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані, самостійно і в сукупності, як докази вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор до суду не з`явися, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення . Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей та документів, які за обставинами кримінального провадження є речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди та є предметом злочину, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Прокурором в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 , проведеного 09.04.2023, у період з 14:20 год. до 16:25 год., в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України:

- мобільний телефон марки One Plus 11 5 g модель: СРН 2447 синього кольору у прозорому чохлі м.т. НОМЕР_7 IMEI 1: НОМЕР_10 ; IMEI2: НОМЕР_11 - 1 шт.;

- ноутбук чорно-сірого кольору; e-machines E640G SN: НОМЕР_12 - 1 шт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційноїскарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: