Єдиний унікальний номер 341/389/23
Номер провадження 1-кп/341/96/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Зима Іркутської області, російської федерації, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з неповною середньою освітою 8 класів, не одруженого, раніше не судимого на території України

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали спливає 25 квітня 2024 року.

24 квітня 2024 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк два місяці, без визначення розміру застави.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за наступних обставин:

03.10.2022 року, ОСОБА_4 , близько 13.00 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кухні в житловому будинку по АДРЕСА_2 , під час сварки, діючи з мотивів давно виниклих неприязних відносин через поведінку потерпілого, який відмовився виїхати з місця свого проживання в с. Вигівку, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх неправомірних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті, і бажаючи її настання, взяв до рук кухонний ніж і наніс ним потерпілому ОСОБА_7 один цілеспрямований удар у грудну клітку зліва з ушкодженням 5-го ребра, пристінкової плеври, серцевої сорочки, серця, що супроводжувалось внутрішньою кровотечею в ліву плевральну порожнину та порожнину серцевої сорочки, яка ускладнилась тяжким гемологічним шоком, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє 26.02.2024 року на строк 60 днів до 25 квітня 2024 року включно.

Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, кримінальне провадження щодо нього перебуває на розгляді в суді та справа по суті не розглянута. Вважає, що ухвалити процесуальне рішення до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо.

Крім того, зазначає, що ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме: існує загроза що обвинувачений може переховуватись від суду усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання винуватим за вчинення інкримінованого йому злочину, який є особливо тяжким; перешкодити кримінальному правопорушенню іншим чином, а саме з метою уникнення кримінальної відповідальності може покинути територію України, оскільки є громадянином російської федерації, а на території України проживає без реєстрації, також у 2018 році ОСОБА_4 повинен був примусово повернений до російської федерації; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки зловживає алкогольними напоями, не працює та не має джерел доходу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому застосування до нього запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не є достатніми для запобігання наявним ризикам, та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, що, на думку прокурора, свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою, спрямований на забезпечення посилення контролю за місцем перебування обвинуваченого забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, незаконний вплив на інших учасників процесу, попередження та своєчасне припинення вчинення ним інших кримінальних правопорушень та переховування.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати обвинуваченому інший, більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зазначаючи, що свідки вже допитані, а обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки обставини, які виправдовують подальше його тримання під вартою, не перестали існувати.

ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що виявляється в наявності об`єктивних фактів та відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Обвинувачений проживав в с. Дем`янів Івано-Франківської області, в будинку сестри, але він є громадянином російської федерації, на території України перебував без відповідних правових підстав, не одружений, дітей не має, у 2018 році повинен був примусово повернутий до російської федерації за рішенням суду. Зазначене свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання на території України.

Судовий розгляд за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 на даний час не завершився.

Зазначене свідчить про можливість переховуватись від суду з метою ухилення від покарання за злочин у вчиненні якого обвинувачується та можливість перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином суд вважає що ризики, передбачені п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не перестали існувати.

Крім того прокурор наполягає на існуванні ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд погоджується із таким припущенням прокурора, та враховуючи, що в судовому засіданні із показів допитаних свідків вбачається, що ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, він ніде не працює, соціальних виплат не отримує, джерел доходу не має, що свідчить про негативну репутацію ОСОБА_4 , та наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність зазначених вище ризиків, дають достатні підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки, відповідно до ст. 180 КПК України, неможливе у зв`язку з відсутністю поручителів, бо жодна особа, яка заслуговує на довіру, не виявила наміру бути поручителем обвинуваченого.

Крім того у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого постійного місця роботи, заощаджень та осіб, які б могли внести заставу, а також враховуючи вимоги ч. 4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який спричинив загибель людини, суд вважає недоцільним як обрання запобіжного заходу у виді застави так і визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Такий запобіжний захід як домашній арешт, не може бути застосований до ОСОБА_4 , який не має міцних соціальних зв`язків на території Галицького району, де проживав без достатніх правових підстав, ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, що виключає на думку суду можливість застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як домашній арешт, тому клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначені обставини, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та буде недостатнім.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 199, 314,315, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю російської федерації, м. Зима Іркутської області на строк 60 (шістдесят) днів до 22 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та її копія врученню обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_8