Справа № 681/565/23
Провадження 1-кп/681/3/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його законного представника ОСОБА_9 та захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полонному кримінальне провадження № 0001126 про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, студента 2 курсу «Полонського агропромислового центру професійної освіти», на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого;

за ст. 286 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в:

3 листопада 2022 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_8 , керуючи без посвідчення водія мотоциклом марки «Loncin» моделі «LX250GY-3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , по АДРЕСА_1 , рухаючись ним зі сторони вул. Привокзальна в напрямку вул. Лесі Українки, зі швидкістю приблизно 50 км/год., порушуючи вимоги п.п. 1.5, 1.7, 2.3 (б), 12.2, 12.3, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правила дорожнього руху), проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, відповідно не зреагував на її зміну, при цьому не врахував дорожньої обстановки у вигляді погіршення умов видимості елементів дороги внаслідок темної пори доби, не обрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку його руху та при якій можливо виявити перешкоду та зупинитися. Внаслідок таких дій, проїжджаючи поблизу приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_3 , допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним мотоцикла на задню ліву частину велосипеда марки «Україна» під керуванням ОСОБА_6 , який рухався попереду у попутному напрямку відносно руху мотоцикла.

Тим самим, своїми діями неповнолітній ОСОБА_8 порушив вимоги пунктів 1.5, 1.7, 2.1(а), 2.3(б), 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, які вимагають:

1. Загальні положення:

п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п.1.7. Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

п.2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

12.Швидкість руху.

12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної політравми: закритої черепно-мозкової травми із забоєм речовини головного мозку, крововиливів під м`яку мозкову оболонку, набряку головного мозку, перелому кісток носа, закритої тупої травми живота із розривом та гематомою селезінки, гемоперитонеума, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, а також розриву акроміально-ключичного з`єднання зліва та підвивиху голівки лівої плечової кістки, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я та саден і синців волосистої частини голови та обличчя, саден на верхніх та нижніх кінцівках, саден на тулубі (без вказання кількості, розмірів, локалізації), які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Вищевказані порушення Правил дорожнього руху, допущенні водієм мотоцикла марки «Loncin» моделі «LX250GY-3» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді заподіяних потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Вказаними діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Наведені та встановлені судом обставини підтверджуються такими доказами.

Показаннями в судовому засіданні самого обвинуваченого, який вину свою у скоєному визнав та вказав, що усвідомлює участь у скоєному і кається. Приносить щирі вибачення потерпілому, просить його пробачити. Про вчинене щиро шкодує. Цивільний позов визнав частково. Вважає завищеною суму морального відшкодування.

Як показав в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , 03.11.2022 він виїхав з дому до сина з невісткою велосипедом. Його дружина їхала позаду нього іншим велосипедом. На тій вулиці вуличного освітлення немає. Їхав від правого краю дороги приблизно метр. На задньому крилі його велосипеда є світловідбивачі. Він освітлював дорогу фонариком від телефону. Коли виїжджав на дорогу, автотранспорту там не було. Коли був неподалік кафе «Берізка» почув ззаду удар колеса. Далі не пам`ятає оскільки втратив свідомість. Без свідомості був місяць. Догляд за ним здійснювала дружина. На даний час має погане самопочуття, болить спина, плече, нога, фізично працювати не може, хоча до ДТП робив усе сам.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що 03.11.2022 вони з чоловіком ввечері їхали до дітей велосипедами. Чоловік їхав попереду, а вона метрів 10 позаду нього. Освітлення там немає, тому чоловік світив фонариком від телефону та їхав метрів два від обочини, вона їхала до обочини ближче. Виїхали з вулиці ОСОБА_13 на вулицю Ходякова. Автотранспорту не було. Почула гуркіт і глухий звук. Побачила, що водій мотоцикла вдарився в забор, а її чоловік лежав на дорозі. 5 днів лікувався в лікарні в Полонному, а потім в Хмельницькому. Після виписки дома ще тривалий час був лежачий. До ДТП ОСОБА_6 офіційно працював, робив дома все по господарству сам. Після ДТП працювати не може, погано почувається, постійно приймає ліки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що вечері вона певерталася з роботи додому. Було дуже темно. Вуличного освітлення не було. Вона йшла вздовж узбіччя та підсвічувала дорогу собі телефоном. Коли підійшла ближче магазину «До столу», почула крики. Побачила, що на неї «летить» мотоцикл і виляє. В`їхав між забором та берізкою, впав на узбіччя. Вона викликала швидку. Велосипедиста не бачила. Водій мотоцикла лежав без свідомості.

Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.11.2022 з план-схемою до нього та фототаблицями зафіксовано загальний вигляд місця дорожньо-транспортної пригоди по вул. Ходякова в напрямку до вул. Л.Українки та в напрямку до вул.Привокзальна в м.Полонному; загальний вигляд сліду тертя гуми та утворення подряпини на асфальтобетонному покритті, велосипеда марки «Україна» на проїжджій частині дороги, світловідбиваючого елементу на задньому крилі велосипеда та загальний вигляд пошкоджень заднього колеса, протертості протектора на ньому, зламаної рами; уламку мотоцикла та шапки на проїжджій частині, загальний вигляд мотоцикла, загальний вигляд пошкоджень керма та передньої частини мотоцикла, його ідентифікаційного номеру, загальний вигляд потертостей протектора переднього колеса мотоцикла; вигляд опори лінії електропередач перед місцем ДТП.

За даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17.03.2023 зі схемою до нього та фототаблицями встановлено, що об`єктивна видимість велосипедиста настала на відстані 40,92 м, що встановлено проведенням заміру.

Відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 17.03.2023 зі схемою до нього та фототаблицями зафіксовано як ОСОБА_6 показує з якої сторони він їхав перед ДТП, в напрямку якої сторони їхав, де на нього вчинено наїзд водієм мотоцикла. Проведеними замірами встановлено, що відстань від осі переднього колеса до правого краю дороги становить 1,7 м, від осі заднього колеса до краю дороги 1,7 м.

Згідно з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17.03.2023 зі схемою до нього та фототаблицями зафіксовано як свідок ОСОБА_12 показує в напрямку якої сторони вона їхала разом з чоловіком ОСОБА_6 до ДТП, де вона знаходилася в момент наїзду на ОСОБА_6 , місце, де відбувся наїзд. При проведенні замірів встановлено, що відстань від переднього колеса велосипеда ОСОБА_6 до правого краю дороги становить 1,9 м. та відстань від заднього колеса до правого краю дороги 1,9 м.

Даними протоколу огляду речових доказів від 15.15.2022 з фототаблицями зафіксовано вигляд передньої, задньої, бокових частин та переднього колеса мотоцикла, передньої та лівої бокової сторін шолома, загальний вигляд велосипеда з пошкодженнями з різних боків.

За даними висновку експерта №373 від 25.01.2023 на підставі наданих медичних документів у ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: поєднана політравма: закрита черепно-мозкова травма із забоєм речовини головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку, набряком головного мозку, переломом кісток носа, саднами та синцями волосистої частини голови та обличчя (без вказання кількості, розмірів, локалізації); закрита тупа травма живота із розривом та гематомою селезінки, гемоперитонеумом; садна на тулубі (без вказання кількості, розмірів, локалізації); розрив акроміально-ключичного з`єднання зліва та підвивих голівки лівої плечової кістки, садна верхніх та нижніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів (предмета) або при падінні та ударі об такі, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові, а саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм речовини головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку, набряком головного мозку, переломом кісток носа, закритої тупої травми живота із розривом та гематомою селезінки, гемоперитонеумом належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю (згідно п. 2.2.1.а/-б/, п. 2.1.2.в/-г/-л/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 р. № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Тілесні ушкодження у вигляді розриву акроміально-ключичного з`єднання зліва та підвивиху голівки лівої плечової кістки належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння та в клінічному перебігу, але спричинили тривалий розлад здоров`я - понад 21 день (згідно п. 2.2.1.а/-в/, п. 2.2.2. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 р. № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Тілесні ушкодження у вигляді саден та синців волосистої частини голови та обличчя, саден на кінцівках та тулубі (без вказання кількості, розмірів, локалізації) належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Як пояснила в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 , для дослідження було надано медичну документацію потерпілого. ОСОБА_6 особисто не було, була лише медична документація, історії хвороби. Тілесні ушкодження підтверджуються об`єктивними даними, які викладено у висновку.

Відповідно до даних висновку експерта №СЕ-19/123-22/9838-ІТ від 22.11.2022 на момент огляду робочі гальмові системи переднього й заднього коліс мотоцикла Loncin LX250GY-3 д.н.з. НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані та виконували свої конструктивні функції, рульове керування мотоцикла Loncin LX250GY-3, д.н.з. НОМЕР_1 , перебувало в технічно-несправному працездатному стані через пошкодження рульової труби у вигляді розриву металу в своїй лівій частині. Виявлена несправність рульового керування мотоцикла Loncin LX250GY-3 д.н.з. НОМЕР_1 виникла в процесі ДТП.

Згідно з даними висновку експерта №СЕ-19/123-23/594-ІТ від 27.02.2023 в момент первинного контакту мотоцикл Loncin LX250GY-3, д.н.з. НОМЕР_1 , контактував своєю передньою правою частиною із задньою лівою частиною велосипеда. Зіткнення мотоцикла Loncin LX250GY-3, д.нз. НОМЕР_1 , та велосипеда відбулося на проїзній частині, в межах правої смуги руху в напрямку до вул. Л. Українки, перед початком утворення сліду тертя гуми та утворення подряпини на асфальтобетонному покритті, який зафіксований у протоколі огляду ДТП від 03.11.2022 та на план-схемі до протоколу огляду ДТП від 03.11.2022 під № 3.

За даними висновку експерта №СЕ-19/123-23/3072-ІТ від 23.03.2023 в даній дорожній обстановці, за обставин, зазначених у постанові про призначення судової експертизи, водій мотоцикла «Loncin» моделі «LX250GY-3» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до нормативних вимог п.п. 12.2,12.3 Правил дорожнього руху України. В даному випадку, за обставин, викладених в постанові про призначення судової експертизи, повинні (належні) дії велосипедиста ОСОБА_6 , в аспекті забезпечення безпеки дорожнього руху, регламентувались нормативними вимогами п. 6.2 Розділу 6 "Вимоги до велосипедистів" Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, в умовах даної дорожньої обстановки та при заданих вихідних даних водій мотоцикла «Loncin» моделі «LX250GY-3» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_6 шляхом своєчасного вжиття заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, тобто шляхом належного виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.В даній дорожній обстановці, за обставин, викладених у постанові про призначення судової експертизи, в діях водія мотоцикла «Loncin» моделі «LX250GY-3» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності нормативним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при цьому, вказані невідповідності, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з ДТП, що настала.

Такі дані підтверджуються даними висновку повторної автотехнічної експертизи №СЕ-19/123-23/13328-ІТ від 31.01.2024, відповідно до яких в даній дорожній обстановці, водій мотоцикла Loncin LX250GY-3 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти згідно вимог п.12.2; 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_6 повинен був діяти згідно вимог п. 6.2 Правил дорожнього руху України. При заданих обставинах пригоди та вихідних даних, водій мотоцикла Loncin LX250GY-3 (номерний знак НОМЕР_1 ), ОСОБА_8 , мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_6 , шляхом своєчасного застосування гальмування, виконуючи вимоги п. 12.3 правил дорожнього руху України. При заданих обставинах пригоди та вихідних даних, дії водія мотоцикла Loncin LX250GY-3 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_8 , які не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку із виникненням даної ДТП.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена повністю.

Також стороною захисту заявлено клопотання про визнання доказів наданих стороною обвинувачення неналежними та недопустимими.

Оцінюючи подані клопотання сторони захисту з мотивів допустимості та належності доказів, наданих стороною обвинувачення, суд виходить за наступного.

Згідно зі ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У цій нормі закріплено як загальну підставу визнання доказів недопустимими - їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, так і підставу, яку в доктрині кримінального процесу іменують правилом про «плоди отруєного дерева», - здобуття інших доказів завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

При цьому для визнання недопустимим кожний доказ має бути оцінений судом як автономно, так і в сукупності з іншими доказами, а в рішенні суду - наведено належне обґрунтування та мотиви, які би вказували на підставу визнання цього доказу недопустимим. Стосовно ж визнання доказу недопустимим за правилом «плодів отруєного дерева», то у рішенні суду має бути чітко доведено похідний характер інформації, яка стала фактичною підставою для проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, від дій, якими були істотно порушені права та свободи людини.

Критерії визнання доказів недопустимими обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини та використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 ст. 87 КПК України. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК України, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України.

У разі встановлення іншого порушення прав і свобод людини, крім істотних, суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ та національного законодавства.

Крім того, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Щодо клопотання сторони захисту про вилучення з обвинувачення отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді закритої тупої травми живота із розривом та гематомою селезінки, гемоперитонеум, то наявність таких тілесних ушкоджень підтверджена даними висновку експерта №373 від 25.01.2023 та такі тілесні ушкодження у потерпілого було виявлено після дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо поданого клопотання сторони захисту визнати висновок експерта №СЕ-19/123-23/3072-ІТ від 23.03.2023 недопустимим доказом, оскільки даний документ не має під собою наукового підгрунтування та не відповідає встановленим методикам проведення досліджень, містить істотні недоліки та неузгодженості, які ставлять під сумнів його об`єктивність, достовірність та допустимість як доказу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Так, експерт ОСОБА_16 провів інженерно-транспортну експертизу обставин і механізму ДТП та надав відповідний експертний висновок.

В судовому засіданні 30.11.2023 експерт ОСОБА_16 пояснив, що зазначення методик, які втратили чинність є механічною помилкою.

Внаслідок чого судом було призначено повторну судову автотехнічну експертизу. Дані автотехнічної експертизи №СЕ-19/123-23/13328-ІТ від 31.01.2024 зазначно вище, повністю узгоджуються з висновком експерта ОСОБА_16 та такому висновку не протирічать, а тому такий висновок експерта є належним, достатнім та допустимим, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджуює існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Згідно з ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відноситься до тяжких необережних злочинів.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно для його виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Оцінюючи наведені обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, вчинення ним злочину вперше та в неповнолітньому віці, перебування за кермом транспортного засобу не маючи посвідчення водія, пом`якшуючі обставини, часткове відшкодування шкоди, його позитивні характеристики, дані висновку служби пробації, позицію потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, нехтування правилами дорожнього руху потерпілим, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_8 без ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням іспитового строку з позбавленням права керувати транспортними засобами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а тому з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Доля речових доказів по справі, підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

При вирішенні цивільного позову суд приходить до наступного.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено до суду цивільний позов про стягнення на його користь завданої злочином шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу (далі- ЦК) України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Крім того, суд зазначає, що виплата страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну третьої особи внаслідок ДТП здійснюється відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із ст.22 Закону України №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписами ст.23 Закону №1961-ІV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Розглядаючи вимоги цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого та Моторного (транспортного) страхового бюро України судом встановлено, що цивільна правова відповідальність особи, що експлуатувала транспортний засіб марки "Loncin" моделі «LX250GY-3» номерний знак НОМЕР_1 не була застрахована, тому цивільним відповідачем відповідно до п.а ч.1 ст.41 Закону України №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» залучено МТСБУ.

Суд приходить до висновку, що вимоги потерпілого до ОСОБА_8 та МТСБУ є обгрунтованими та підлягають до задоволення частково.

Щодо стягнення витрат на лікування потерпілого, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до пункту "в" постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.92 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

ОСОБА_6 просить суд стягнути з МТСБУ на його користь 16704,97 грн. в рахунок відшкодування шкоди заподіяної життю потерпілого, пов`язаної з його лікуванням.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що після вчинення обвинуваченим дорожньо-транспортної пригоди з 03.11.2022 по 08.11.2022 він знаходився на стаціонарному лікуванні у ВАІТ, де на відновлення свого здоров`я ним витрачено власні грошові кошти на придбання ліків в сумі 7682,35 грн., що підтверджується інформацією КНП Полонської міської ради «Полонська багатопрофільна лікарня ім.Н.С.Говорун» №863 від 15.12.2022 та фіскальними чеками.

Крім того, він перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Хмельницької обласної лікарні в період з 08.11.2022 по 29.11.2022 у зв`язку з чим на відновлення свого здоров`я ним витрачено грошові кошти на придбання ліків на суму 9022,62 грн.

За даними відповіді генерального директора ОСОБА_17 ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні КНП «Полонська центральна районна лікарня ім. Н.С.Говорун» з 03.11.2022 по 02.11.2022. За кошти хворого були придбані наступні медикаменти: Декспро 2,0 11 амп., Контрівен 50 тис. 1 амп., Езорма 40 мг 2 фл., Аспаркам 10,0 1 амп., Метонат 5,0 3 амп., Реосорбілакт 200,0 1 фл., Ксаврон 30 мг 6 амп., Пірацетам 10,0 3 амп., Сорбілакт 200,0 3 фл., Аргітек 250,0 2 фл., L лізин 5,0 2 амп., Золотопенд 40 мг (таб) 1 пл, Лоспірин 75 мг. (таб) 1 пл.

03.11.2022 в аптеці м.Полонного було придбано Декспро 5 амп. вартістю 139,80 грн., Контрівен 5 амп. вартістю 193, 80 (38,76 шт.), Езорма 1 фл вартістю 235 грн., всього на суму 413,56 грн.

04.11.2022 аспаркам 1 амп 9 грн., Декспро 2 амп 84,60 грн., Езорма 212,80 грн., Метонат 1 амп. 85,60 грн., Реосорбілакт 1 фл 222,50 грн., всього на суму 614,50 грн.

05.11.2022 Ксаврон 692,42 грн., Метонат 90,31 грн., Сорбілакт 252 грн., Аргітек 115,90 грн., Золотопенд 89,95 грн., всього на суму 1240,58 грн.

06.11.2022 Сорбілакт 2 фл 532,40 грн., Ксаврон 692,20 грн., Метонат 85,60 грн., Пірацетам 18,20 грн., Аргітек 104,40 грн., всього на суму 1432,80 грн.

07.11.2022 ОСОБА_6 пройшов обстеження МЗКТ головного мозку вартістю 1055 грн.

07.11.2022 Декспро 42,30 грн., Ксаврон 671,40 грн., Пірацетам 18,20 грн., L лізин 154,72 грн., Лоспірин 26,65 грн., всього на суму 913,27 грн.

08.11.2022 Ксаврон 688 грн., Аргітек 119,50 грн., L лізин 141,80 грн., Сорбілакт 266, 20 грн., всього на суму 1215,50 грн.

Із виписки медичної карти хворого слідує, що з 08.11.2022 по 29.11.2022 ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Хмельницька обласна лікарня». Лікування проводилось препаратами: Глюкоза, Дексалгін, Квадроцеф, Лефлоцин, Натрію хлорид, Сангера, Анальгін, Димедрол, Дінар, Соларгін, Церегліа.

09.11.2022 було придбано Церегліа вартістю 743 грн.

14.11.2022 придбано було ОСОБА_18 , Димедрол, Дексалгін, Дінар, Соларгін, шприц та систему на загальну суму 1170,79 грн.

15.11.2022 Дінар 342,50 грн.

16.11.2022 Соларгін 147,30 грн.

18.11.2022 ОСОБА_18 8,72 грн., Димедрол 4,64 грн., Дексалгін 98,48 грн., Глюкоза 90 грн., всього на суму 201,84 грн.,

Отже, підтвердженими є витрати, які пов`язані безпосередньо з ДТП та призначені лікарем на суму 9490,64 грн.

Решта квитанцій та чеків не містять інформації про придбання ліків та матеріалів, які призначені лікарем та пов`язані безпосередньо із ДТП.

Щодо відшкодування шкоди у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності.

Відповідно до ст. 25 Закону у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

Відповідно до відповіді генерального директора ОСОБА_17 ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні КНП «Полонська центральна районна лікарня ім. Н.С.Говорун» з 03.11.2022 по 02.11.2022. Із виписки медичної карти хворого слідує, що з 08.11.2022 по 29.11.2022 ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Хмельницька обласна лікарня».

Тобто, предметом даного спору є відшкодування втраченого заробітку за період з 03.11.2022 по 29.11.2022.

Суд приймає розрахунок представника потерпілого щодо розміру відшкодування тимчасової втрати працездатності, а саме, те, що ОСОБА_6 , будучи непрацюючою повнолітньою особою перебував на стаціонарному лікуванні в період з 03.11.2022 по 29.11.2022 (19 днів). А тому, розмір відшкодування тимчасової втрати працездатності становить 5786 грн. 36 коп.

Отже з МТСБУ на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 15277 грн.

Щодо моральної шкоди.

Відповідно п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст.23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У даному кримінальному провадженні є встановленим, що обвинувачений ОСОБА_8 03.11.2022 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, події якої позначилися на його психологічному та фізичному здоров`ї, відбулись вимушені зміни у його житті, які не підлягають поверненню у попередній стан.

Виходячи з викладеного, конкретних обставин справи, суд враховує передусім вимоги розумності і справедливості і вважає, що з врахуванням зазначених обставин розмір заявленої заподіяної потерпілим моральної шкоди є обґрунтованим, відповідає тяжкості та характеру завданої позивачам шкоди та підлягає до задоволення частково.

Саме тому з обвинуваченого на користь потерпілого має бути стягнуто 100000 грн. в рахунок моральної шкоди.

За приписами ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода відшкодовується у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Виходячи із суми заявленої матеріальної шкоди та вимог ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума заявлених вимог ОСОБА_6 до МТСБУ частині відшкодування моральної шкоди має становити 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що становить 763,85 грн.

Отже, на користь ОСОБА_6 з МТСБУ підлягає стягненню 15277 гривень витрат за шкоду, заподіяну здоров`ю, 763 грн. 85 коп. на відшкодування моральної шкоди, а всього 16040 грн. 85 коп., а з ОСОБА_8 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Однак суд враховує відшкодування обвинуваченим для ОСОБА_6 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, тому до задоволення підлягає сума за мінусом вже добровільно сплачених коштів.

Враховуючи, що обвинувачений є неповнолітнім, не працює, навчається на 2 курсі «Полонського агропромислового центру професійної освіти», не має власного заробітку чи постійного джерела доходів, а також майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, то завдану ним шкоду слід стягнути з його матері ОСОБА_9 .

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання не має.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року на велосипед підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили, на мотоцикл залишити для забезпечення виплат за цивільним позовом потерпілого.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376 КПК України, ст.207 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винним за ст.286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою для неповнолітніх.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь потерпілого ОСОБА_6 15277 (п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят сім) гривень витрат за шкоду, заподіяну здоров`ю, 763 (сімсот шістдесят три) грн. 85 коп. на відшкодування моральної шкоди, а всього 16040 (шістнадцять тисяч сорок) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 80000 (вісімдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази які знаходяться на зберіганні на території ВПД №3 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області в м.Полонному по вул.Героїв Майдану, 6 - мотоцикл марки «Loncin» моделі «LX250GY-3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 залишити на зберіганні на території ВПД №3 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області в м.Полонному по вул.Героїв Майдану, 6, велосипед марки «Україна» - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Скасувати арешт на велосипед марки «Україна» накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 10.11.2022.

Мотоцикл марки «Loncin» моделі «LX250GY-3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на який накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді від 10.11.2022, залишити під арештом для забезпечення виплат за цивільним позовом.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Державного бюджету України 10207 грн. 08 коп. вартості проведених експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція протягом тридцяти діб до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полонський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1