Справа № 362/3821/19
Провадження № 1-кп/362/67/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження №0000272 від 21.02.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, що має середню освіту, офіційно непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженеця смт. Калинівка, Васильківський району, Київська область, українця, громадянина України, що має вищу освіту, офіційно непрацюючий, одружений, котрий має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженеця м. Богуслав, Київської області, українеця, громадянина України, котрий має середню спеціальну освіту, працюючого на ТОВ «Вент Устрій», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що 12.02.2019 близько 02 год. 18 хв., ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебували разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в приміщенні закладу «Бабай Садиба», що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де в той час працював ОСОБА_11 . В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 почався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 маючи на меті порушення громадського порядку та нанесення тілесних ушкоджень, руками зібраними в кулак почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_12 .

Побачивши це, ОСОБА_9 з метою захисту ОСОБА_12 , втрутився в бійку та намагався зупинити конфлікт, однак, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 маючи єдиний із ОСОБА_4 злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку та продовження протиправних дій відносно потерпілих, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом приєдналися до ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повалили на підлогу ОСОБА_12 , де ОСОБА_6 наніс потерпілому один удар правою рукою зібраною в кулак в область обличчя та продовжив боротися з останнім на підлозі. В цей час, ОСОБА_4 продовжуючи грубого порушувати громадський порядок, взяв до рук дерев`яний стілець та кинув його в бік ОСОБА_9 , котрий перебував неподалік барної стійки, в наслідок чого пошкодив майно належне закладу «Бабай Садиба». В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взяли до рук посуд та почали кидати його в бік ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_5 , одним із предметів влучив ОСОБА_9 в область голови спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді рани тім`яної ділянки голови. Після чого ОСОБА_4 повалив ОСОБА_12 на підлогу та наніс останньому декілька ударів руками зібраними в кулак в область голови.

Таким чином, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що проявилась у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в ньому, протиставляючи себе іншим громадянам, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , нахабно виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку, реалізуючи прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з особливою зухвалістю, по відношенню до потерпілих, нанесли останнім тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта №093 м/д від 10.04.2019, у гр. ОСОБА_11 , 1997 року народження мали місце тілесні ушкодження: рани тім`яної ділянки голови, верхньої губи, струс головного мозку.

Дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупих твердих предметів, якими могли бути і руки людини, за своїми властивостями можуть відповідати терміну їх виникнення, вказаному в Ухвалі.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_11 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів, але менше 21 доби.

Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, зазначених в ухвалі.

Згідно висновку судово-медичного експерта №095 від 10.04.2019, у гр. ОСОБА_9 1998 року народження мали місце тілесні ушкодження: рана тім`яної ділянки голови.

Дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею контакту, за своїми властивостями може відповідати терміну виникнення, вказаному в Ухвалі.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, зазначених у висновку.

Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення спокійної суспільно корисної діяльності, побуту і відпочинку людей.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виразилась в грубому порушенні громадського порядку, яка виражала явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , що виразилось особливою нахабністю та грубістю.

Адвокат обвинуваченого подав до суду письмове клопотання про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачені в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнали, погоджуються про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України за спливом строків давності. Крім того, обвинувачені зазначити, що розуміють, що звільнення від кримінальної відповідальності за вказаних підстав не є реабілітуючою обставиною.

При цьому, судом роз`яснювалося обвинуваченим, що звільнення від кримінальної відповідальності на вказаних підставах не є реабілітуючою обставиною.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки дійсно закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий просив здійснювати розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до них додатки, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, який вчинили в 12 лютого 2019 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінальних правопорушень), злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення злочинів), залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі. Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи санкції ч.2 ст. 296 КК України (в редакції закону на час вчинення злочинів), з урахуванням вимог ч.ч.2,3 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення злочинів) вказаний злочин, залежно від ступеня тяжкості, належав до злочину середньої тяжкості.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 КПК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи санкції ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції Закону України від 05.01.2017 року), з урахуванням вимог ч.ч.2,4 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення, залежно від ступеня тяжкості, належать до нетяжкого злочину.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 12 КК України ( в новій редакції), яка відносить вказані діяння до злочину невеликої тяжкості, а не до злочину середньої тяжкості, а отже пом`якшує кримінальну відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність застосування правових норм, в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року.

З вимог ч.ч. 1,2 ст. 44 КК України вбачається, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

Таким чином, з аналізу вимог ст. ст. 12, 49 КК України можна дійти висновку, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть бути звільнені від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ними нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Таким чином, п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, сплинув, закінчився, обвинувачені не ухилялися від досудового розслідування та суду, до закінчення, зазначених у ч. 1 ст. 49 КК, строків, не вчинили нового кримінального правопорушення, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, то суд роз`яснює, що потерпілі не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 49 КК України, статтями 100, 122, 124, 129, 284, 288, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальні провадження №0000272 від 21.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України закрити у зв`язку із звільненням їх від кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду у термін 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1