Провадження № 1-кп/947/836/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000397 від 25.03.2024 року відносно обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Затишшя, Фрунзівського району, Одеської області, з середною освітою, не працюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця мешкання, раніше судимого:

- 29.01.2024 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.360, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України на підставі ст.70,72 КК України до позбавления волі на строк 5років 2 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2024 року біля 12:30 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у 2-ій парадній багатоповерхневого будинку АДРЕСА_2 , біля сходин на першому поверсі побачив велосипед марки «Azimut 26», червоного кольору, який не був прикріплений до поручнів сходин, в цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання визначив вищевказаний велосипед.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами), таємно викрав велосипед марки «Azimut 26», червоного кольору, вартістю 5500 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 сів на даний велосипед та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим, таємно викрасти майно та спричинити потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5500 гривень.

Однак, ОСОБА_5 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений потерпілою та перехожими громадянами.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що дійсно 25 березня 2024 року біля 12:30 годині, він перебував у парадній будинку АДРЕСА_2 , де біля сходин на першому поверсі побачив велосипед марки «Azimut 26», червоного кольору, який не був прикріплений до поручнів сходин, який вирішив викрасти. Він, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед, сів на нього та намагався поїхати з місця вчинення кримінального правопорушення, проте його зупинила потерпіла та інші громадяни. Перелік та вартість якого підтверджує.

У скоєному ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив суворо не карати, та просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла до судового засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, тобто пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 29.01.2024 року засуджений до позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

На підставі ст.71 КК України суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, а саме до призначеного покарання по даному вироку, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 29.01.2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартю необхідно залишити без змін.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2024 року підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Строк початку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 25.03.2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2024 року скасувати.

Речові докази: велосипед марки «Azimut 26», червоного кольору вважати повернутим власнику.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1