Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1655/17
Провадження №1-кп/523/257/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

13.06.2024 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0007525 від 21.11.2016 року та №0000352 від 02.03.2024 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рівне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працює касиром торгівельного залу ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості в силу ст.89 КК України,

по звинуваченню в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2016 року приблизно о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи біля катка «Умка», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів та з метою нападу, спрямованого на заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, що є небезпечним для здоров`я раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до останнього, наніс тому декілька сильних ударів кулаком в обличчя, від яких потерпілий короткочасно втратив свідомість та отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної скойки, після чого ОСОБА_7 відібрав у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Lenovo», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 3800 грн, грошові кошти в сумі 800 грн, золоту каблучку у вигляді печатки, вартістю 7000 грн, а всього гроші та майно на загальну суму 11600 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Крім того ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про військову агресію збройних сил Російської федерації та впровадження на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.022022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05годин 30 хвили 26.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ 3 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затверджено Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ з 05 години 30 хвилин з 19 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 затверджено Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 строком на 90 діб, Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року на 90 діб, Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року на 90 діб, Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, попередньо заволодівши банківською карткою «МОНОБАНК» № НОМЕР_3 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена його власником ОСОБА_6 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів, вчинене в умовах воєнного стану.

Після чого ОСОБА_7 , 22.02.2024 року о 16 год. 18 хв. та о 16 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Кефір», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_6 кошти в сумі на 360 гри. 70 коп., 197 грн. 60 коп., а всього на суму 558 гривень 30 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через РОS-термінал;

Згодом, 22.02.2024року о 16 год. 40 хв. та о 16 год. 41 хв., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_6 кошти в сумі 325 грн. 70 коп., та 210 грн. 00 коп., а всього на суму 535 гривень 70 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через РОS-термінал;

Після чого 22.02.2024 року о 16 год. 51 хв., перебуваючи у приміщенні магазині «Сільпо», що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно викрав з банківського рахунку грошові кошти на суму 773 гривні 20 копійок, здійснивши оплату за продукти харчування шляхом безконтактного розрахунку через РОS-термінал;

Після чого 22.02.2024 року о 17 год. 03 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазині «Два шага», що розташований за адресою: АДРЕСА_7 , діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно викрав з банківського рахунку грошові кошти на суму 595 грн. 01 коп., здійснивши оплату за продукти харчування шляхом безконтактного розрахунку через РОS-термінал;

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 2 462 грн. 21 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальних актах, пояснивши що дійсно 18.11.2016 року знаходячись у барі по АДРЕСА_8 , вживав алкогольні напої із потерпілим. Потім в них виник конфлікт, під час якого він наносив останньому удари руками, після чого зняв з його пальця каблучку та забрав із кишені мобільний телефон та гроші. Також пояснив, що 22.02.2024 року розраховувався у різних магазинах банківською карткою, яка йому не належить, а була загублена клієнтом магазину. Матеріальні збитки потерпілим він відшкодував повністю, у скоєному розкаюється, більше такого не робитиме, просить суворо не карати та надати йому ще один шанс.

Потерпілий ОСОБА_8 надав до суду заяви с проханням розглянути справу за його відсутності, покарання залишають на розсуд суду. Потерпілий ОСОБА_6 під час судового засідання пояснив, що матеріальні збитки йому відшкодовані у повному обсязі, просив не позбавляти ОСОБА_7 свободи.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєних ним злочинів, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати:

По епізоду від 18.11.2016 року по ст.187 ч.1 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, що є небезпечним для здоров`я потерпілого;

По всіх інших епізодах по ст.185 ч.4 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, та винуватість обвинуваченого у скоєних злочинах доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який відповідно до положень ст.89 КК України не має судимості, офіційно працевлаштований, одружений, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся, добровільно відшкодував збитки потерпілим.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

До обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом відноситься вчинення злочину від 18.11.2016 року в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування збитків потерпілим.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку потерпілого та прокурорів, які вважали за необхідне обрати обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі, думку обвинуваченого та його захисника, які просив надати йому шанс на виправлення, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст.70,75,76 КК України.

Цивільні позови не заявлялись, експертизи по провадженню не проводились, витрати на залучення експертів відсутні.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

По ч.1 ст.187 КК України у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі;

По ч. 4 ст.185 КК України у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суровим, остаточно покарання ОСОБА_7 призначити у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась та скасуванню не підлягає.

Банківську карту, яка повернута потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутою за належністю та скасувати арешт з останньої.

Відеозаписи з камер відеоспостережень зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: