Провадження № 1-кс/761/8724/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Департаменту захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000220 від 08.03.2024

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Департаменту захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000220 від 08.03.2024.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 08.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Матеріали вказаного досудового розслідування 08.03.2024 виділені з кримінального провадження № 0001228 від 11.12.2023.

22.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у вчиненні державної зради, тобто у діянні, умисно скоєному громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом надання представнику іноземної держави Російської Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Слідча у клопотанні зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, згідно із відповіддю на доручення слідчого наданою оперативним підрозділом за вих. № 30/1/1-1105 від 22.01.2024 (додаток: довідка з реєстру речових прав на нерухоме майно № 356958907), встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві спільної часткової власності (розмір частки 1/9) належить квартира загальною площею 34,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У клопотанні слідча зазначає, що метою накладення арешту на майно відповідно до пункту 3 частини 2 статті 170 КПК України є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У судове засідання слідчий не з`явився, будучи належним чином повідомлений, в той же час на адресу суду від старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , надійшла заява у якій останній просив розглянути клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000220 від 08.03.2024 без його участі, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, а також долучив витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.04.2024

Володілець майна, на яке слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався, з огляду на положення ч.2 ст. 172 КПК України, також суддя враховує, що майно щодо якого вирішується питання про арешт майна не є тимчасово вилученим.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, документи, що надійшли на адресу суду, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Слідчою суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 08.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

22 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При вирішенні клопотання слідчого про арешт майна слідча суддя враховує, що санкція ч.2 ст. 111 КК України, за якою ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді конфіскації майна, а тому, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, та зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути перетворено або відчужене, клопотання слідчого підлягає задоволенню з підстав, визначених п.3 ч.2 ст. 170 КПК України.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання слідчого, слідчою суддею не встановлено.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, викладене вище обґрунтування, слідча суддя дійшла висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно, відомості щодо належності якого підтверджені слідчим, шляхом заборони розпорядження ним, з огляди на приписи ст. 173 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

-1/9 частки, квартири загальною площею 34,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116), із забороною розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідча суддя ОСОБА_7