Дата документу 10.06.2024Справа № 554/5718/24
Провадження № 1-кс/554/6114/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 27.10.2023, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Одеської області, українця, громадянина України, призваного до Збройних ІНФОРМАЦІЯ_2 19.12.2022, на момент вчинення кримінальних правопорушень перебуваючого на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого у військовому званні «сержант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

В С Т А Н О В И В:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000437 від 27.10.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування, 23.05.2024 в порядку передбаченому ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Одеської області, українця, громадянина України, призваного до Збройних ІНФОРМАЦІЯ_2 19.12.2022, на момент вчинення кримінальних правопорушень перебуваючого на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого у військовому званні «сержант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.03.2023, Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, повідомлено про підозру у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану та нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 призвано на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 19.12.2022.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.06.2023 № 154, сержант ОСОБА_5 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 15.06.2023 № 71-РС на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з 22.06.2023 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. З 22.06.2023 сержант ОСОБА_5 вважається таким, що справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2023 № 187, сержант ОСОБА_5 , стрілець-помічник гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , відсутність якого виявлено 18.07.2023 вважається таким, що самовільно залишив військову частину. З 20.07.2023 сержанта ОСОБА_5 знято зі всіх видів забезпечення при військовій частині.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.07.2023 № 199, сержанта ОСОБА_5 , стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який повернувся в розташування військової частини, з 31.07.2023 зараховано на всі види забезпечення при військовій частині.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.01.2024 № 7, сержант ОСОБА_5 вважається таким, що вибув у щорічну основну відпустку за 2024 рік до м. Одеса, строком на 15 діб і 2 (дві) доби на дорогу з 08.01.2024 по 24.01.2024.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.01.2024 № 25, сержант ОСОБА_5 , стрілець-помічник гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який вчасно не повернувся з щорічної основної відпустки за 2024 рік, відсутність якого виявлено під час перевірки особового складу 25.01.2024, вважається таким, що самовільно залишив військову частину. Сержанта ОСОБА_5 знято зі всіх видів забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 з 25.01.2024.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, сержант ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують сержанта ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

08.05.2024 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 6 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для залишення розташування військової частини, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 18.07.2023, приблизно о 19 год. 00 хв., самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та вибув у невідомому напрямку.

26.07.2023, приблизно о 07 год. 00 хв., сержант ОСОБА_5 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та заявив про себе.

У період своєї відсутності, а саме з 18.07.2023 по 26.07.2023, сержант ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення до військової частини НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 18.07.2023 сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , умисно, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 26.07.2023.

Крім цього, 08.01.2024, сержант ОСОБА_5 вибув з військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у щорічну основну відпустку за 2024 рік до м. Одеса, строком на 15 діб, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.01.2024 № 7, з якої мав повернутися до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 25.01.2024.

Однак, сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для нез`явлення вчасно на службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та перебуває поза її межами, при цьому час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 25.01.2024 стрілець-помічник гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_5 , умисно не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебуває за її межами.

23.05.2024, у порядку передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України вручено командиру військової частини НОМЕР_1 та направлено до місця реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

30.05.2024 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу до суду.

Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_5 , затримано на підставі ухвали суду 08.06.2024 року о 19 год. 30 хв.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину визнає, але заперечує проти задоволення клопотання з огляду на те, що має намір продовжувати службу в ЗСУ.

Захисник підозрюваного підтримала свого підзахисного та просить застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

На теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані, як докази у кримінальному провадженні.

На теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Аналізуючи поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до наступних висновків:

1. Так, ОСОБА_5 через тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень може переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку чим, у сторони обвинувачення достатньо підстав вважати, що у разі не застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, так як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 407 КК України є тяжкими, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_5 може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, у цьому ж кримінальному провадженні.

Підґрунтям такого ризику є те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати як особисто, так і через третіх осіб з числа діючих військовослужбовців, на учасників кримінального провадження, з метою запобігання надання ними правдивих показань, зокрема, на вже допитаних свідків та інших свідків, в тому числі з мотивів помсти їм за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, існує ризик здійснення тиску на вказаних осіб з боку підозрюваного.

Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

3. Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, а саме порушенням вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Вказане також свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відтак у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом із цим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-408, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладено клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання - задовольнити.

застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з 08.06.2024 року 19 год. 30 хв. до 06.08.2024 року 19 год. 30 хв. в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду до 06.08.2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Зобовязати слідчого, який вніс клопотання про обрання міри запобіжного заходу утримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про взяття під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1