Справа № 577/1093/24
Провадження № 1-кп/577/224/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 15.03.2023 Конотопським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,
за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України,-
ОСОБА_4 15.02.2024 року близько 15 год., будучи судимим за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знаходився в районі кар`єру в м. Конотоп, неподалік Конотопської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив на землі прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору. Зрозумівши, що знайдена порошкоподібна речовина є психотропною речовиною, ОСОБА_4 , діючи умисно в порушення вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР, ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №62/95-ВР, підібрав її, таким чином, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено, PVP, вагою 1,1524 г, яку одразу поклав до правої кишені куртки та став незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.
Цього ж дня о 15:10 год. ОСОБА_4 знаходився поблизу буд. АДРЕСА_4 , продовжуючи незаконно зберігати при собі психотропну речовину, своєю поведінкою привернув увагу працівників поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області. Під час перевірки в ході проведеного огляду місця події у ОСОБА_4 вилучено зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, в складі якої, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119-24/2576-НЗРАП від 23.02.2024. міститься PVP, що згідно таблиці І списку №1 Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, обіг якої заборонено, масою 1,1524 г.
При цьому, вага вилученого у ОСОБА_4 PVP, відповідно до таблиці 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 №188 «Про невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» на 1,0024 г перевищує граничну межу невеликих розмірів, встановлену для даного виду психотропних речовин.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що 15.02.2024 року близько 15 год., знаходився в районі кар`єру м. Конотоп, неподалік ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив на землі прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, підібрав її та одразу поклав до правої кишені куртки та став незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту. Цього ж дня о 15:10 год. знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_4 , привернув увагу працівників поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, які під час перевірки вилучила у нього зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка на 1,0024 г перевищує граничну межу невеликих розмірів, встановлену для даного виду психотропних речовин. Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів та судових витрат у провадженні. Крім того судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення віднесене до нетяжкої категорії.
Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь щодо обвинуваченого складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України «беручі до уваги інформацією, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушниці від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на нього обов`язок, відповідно до ч.3 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації ».
Керуючись вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку, враховує, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризувався задовільно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, водночас перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 21.02.2023 року з діагнозом епізодичне вживання канабіноідів, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, не працює, проживає разом з батьками, які є пенсіонерами, на утриманні неповнолітніх дітей не має, вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення йому покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі.
Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 раніше судимий 15.03.2023 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.
Враховуючи вищевикладене, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено в період іспитового строку, остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.03.2023 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого судом не обирався.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.03.2023 року у виді 1 (одного) місяця обмеження волі та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 15 днів позбавлення волі.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави код класифікації доходів 24060300 "Інші надходження" процесуальні витрати в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп. (а.с. 31).
Речовий доказ зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, в спецпакеті WAR0017848, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області знищити; психотропна речовина PVP загальною вагою 0,0391 г, з первинним упакуванням, яка перебуває в спецпакеті № PSR1278558, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області знищити; диск з відеозаписом слідчої дії , який зберігається в матеріалах кримінального провадження - там і залишити (а.с.32-33).
Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Конотопський міськрайсуд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1