Справа № 453/592/22
№ провадження 1-кп/453/35/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

за участі прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчомусудовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000082 від 17.05.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вишково Хустського району Закарпатської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, розлучений, офіційно не працевлатований, не депутат, не адвокат, не нотаріус, раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, перебуваючи за місцем спільного проживання із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_3 , систематично вчиняв відносно неї, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , зокрема, викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

За вказані дії ОСОБА_4 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , зокрема, Сколівським районним судом Львівської області за ст. 1732 КУпАП 12 жовтня 2021 року у справі № 453/1172/21, 18 березня 2022 року у справі № 453/83/22 та 19 травня 2022 року у справі № 453/354/22.

Крім цього, ОСОБА_4 , 16 травня 2022 року приблизно о 23 годині 45 хвилин, не зупиняючись на вчиненому усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 вчинив відносно неї, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, приниженні, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої, а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, що полягає в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо ОСОБА_5 особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 1261 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, оскільки він умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує практику Верховного Суду, (постанова N634/609/15-к від 01 лютого 2018 року) щодо судової дискреції, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Відповідно до п. 1 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами від 06.11.2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст. 1261 КК України, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, його характер та наслідки, особу обвинуваченого, а також думку потерпілої, яка при призначенні покарання покладалась на розсуд суду.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає за доцільне під час вирішення питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання обмежитись межами санкції статті 1261 КК України у виді громадських робіт, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Цивільний позов не заявлений.

Судових витрат на залучення експертів та речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1