Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/713/23
Провадження № 1-кп/391/43/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2024 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 року, близько 07 год. 58 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною автомобільної дороги в Кропивницькому районі Кіровоградської області, від с. Сасівка в напрямку смт. Компаніївка, проігнорував вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров 'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі).

Далі, наближаючись по другорядній дорозі до нерегульованого перехрестя з автодорогою Н-14 в Кропивницькому районі Кіровоградської області, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, проявивши особисту неуважність та безпечність при намірі переїзду нерівнозначного перехрестя, не впевнився в безпеці свого маневру, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та в порушення п. 16.11 ПДР України (16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху (дати дорогу -вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість)) виїхав на перехрестя, тим саме створив аварійну ситуацію водію автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по автомобільній дорозі Н-14, яка є головною дорогою, та з яким в подальшому на центрі нерегульованого перехрестя відбулося зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди:

- водій автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 688 від 12.08.2023, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, перелом 5 та 7 ребер справа по передній аксилярній лінії (згідно поведеного МСКТ органів грудної клітки від 02.05.2023 року), закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, саден голови (обличчя), які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, суду пояснив, що дійсно скоїв правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, які не заперечує та не оспорює. В ДТП винен він, оскільки виїжджаючи з другорядної дороги, не пропустив автомобіль, який рухався по головній дорозі. В скоєному розкаюється.

На даний час ним відшкодовано потерпілому 5 000 грн.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підтверджується наступними доказами.

- висновком експерта № СЕ-19/112-23/4327-ІТ від 07.06.2023 року, згідно якого в момент первинного входу в контакт кут між подовжніми осями автомобілів «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складав приблизно 110°, що характерне перехресному руху даних транспортних засобів перед зіткненням. В умовах розглянутої події автомобіль «Volkswagen Passat»

реєстраційний номер НОМЕР_3 , передньою частиною кузова контактував з

правою бічною частиною кузова автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» реєстраційний номер НОМЕР_1 . (а.с.62-71);

- висновком експерта № СЕ-19/112-23/4391-ІТ від 09.06.2023 року, згідно якого, на момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування та ходова частина, автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходилися в непрацездатному стані. Робоча гальмівна система знаходилася в працездатному стані.

На момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 , має технічні несправності у вигляді: зміщення з місця конструкційного встановлення передньої правої підвіски в зборі з колесом, розгерметизація шини переднього лівого колеса. Вищевказані пошкодження виникли під час ДТП.

Встановити коли виникло пошкодження шини переднього правого колеса не представляється за можливе, оскільки розгерметизація даної шини могла виникнути під час ДТП в момент зіткнення автомобілів та в подальшому при транспортуванні (буксируванні) автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 на розгерметизованій шині.

Так як яких-небудь несправностей рульового керування, ходової частини та робочої гальмівної системи досліджуваного автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 , які могли виникнути до ДТП, виявлено не було, то питання «Якщо несправності виникли до ДТП, то як це могло вплинути на керованість транспортного засобу?» втрачає технічний зміст. (а.с.74-79).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що всі учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності їх позицій немає. Сторонам судового провадження, представнику потерпілого роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив надані прокурором висновки експертів, також документи, які характеризують особу обвинуваченого, в тому числі досудову доповідь. Крім того, судом досліджено документи, надані представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 на підтвердження заявлених позовних вимог.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, повністю доведеною та правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є необережним нетяжким злочином, його наслідки (шкоду потерпілому в добровільному порядку відшкодовано на суму 5000 грн.), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Суд враховує думку представника потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання з іспитовим строком.

Суд також приймає до уваги дані досудової доповіді, згідно якої ОСОБА_6 , за місцем проживання характеризується позитивно. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд не вбачає.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що його виправлення можливе із застосуванням ст. 75 КК України та призначенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання не є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, в даному випадку призначається додаткове покарання в вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 та приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення з ОСОБА_6 90 000 (дев`яносто тисяч гривень) та з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» 160 000 (сто шістдесят тисяч гривень). Це стягнення майнової шкоди у вигляді вартості пошкодженого автомобіля, яким керував потерпілий в момент ДТП. Ціну визначено за конкретно обраними критеріями пошукових даних в мережі Інтернет на сайті Авто. Ріа, де знайдено 13 позицій продажу автомобіля «Volkswagen Passat», котрі цілковито відповідають вищезазначеному автомобілю, а саме: 2008 року випуску, седан, ручна/механіка коробка передач, дизельне паливо, передній тип приводу. Як слідує з вищезазначених пошукових даних, ринкова вартість продажу подібного автомобіля варіюється між 246 050 грн. - 360417 грн. У зв`язку з викладеним Потерпілий вважає, що ринкова вартість пошкодженого автомобіля складає 250 000 грн.

В позовній заяві позивач посилається на те, що з матеріалів даного кримінального провадження, а саме згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/6367381 відповідальність під час керування транспортним засобом «Mercedes - Benz Sprinter» BI НОМЕР_4 застрахована АСК «Омега». Ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну визначено в розмірі 160 000,00 грн.

Як встановлено органом досудового розслідування, дорожня транспортна пригода сталася 02 травня 2023 року, тобто в межах дії договору страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та є страховим випадком.

За положеннями ст. 6 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України - 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 ст. 22 Закону України - 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Оскільки, наразі, пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «Volkswagen Passat» відновленню не підлягає, а середня вартість подібного автомобіля на вторинному ринку авто сягає приблизно 250 000 грн. (ціна взята з врахуванням вищенаведеного, вважає, що з Відповідача №2 на користь Позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода, пов`язана з втратою автомобіля в розмірі 160 000(сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп. та з Відповідача 1 - 90 000(дев`яносто тисяч) грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги визнав. ПАТ «АСК «Омега» позовні вимоги не визнала, оскільки відсутні докази, які б підтверджували правомірність володіння/керування обвинуваченим забезпеченим ТЗ; цивільний позов до СК - є передчасним та безпідставним; вимоги Позивача не підлягають задоволенню, оскільки є недоведеними.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як зазначено ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року, справа № 147/66/17, провадження № 14-95цс20 - «Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17)».

Враховуючи наведене, у разі забезпечення транспортного засобу, тобто транспортного засобу, зазначеному у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована, з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданої майнової шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як свідчать надані суду докази стороною обвинувачення, внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль потерпілого «Volkswagen Passat». При цьому суд звертає увагу, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей та доказів щодо розміру майнової шкоди, завданої потерпілому внаслідок пошкодження автомобіля. Тому, в даному випадку, розмір шкоди повинен доводиться самим потерпілим. Розмір шкоди не може визначатися абстрактно та повинен відображати реально понесені потерпілим втрати майнового характеру внаслідок ДТП та бути достатнім для відновлення його порушених прав. На підтвердження вартості пошкодженого майна суду надано: копію скріншоту з сайту AUTO.RIA, а також копію технічного паспорту на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

На думку суду, з наданих потерпілим доказів вбачається, що потерпілий припускає, що розмір шкоди становить 250 000 грн. Тобто в даному випадку, належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння обвинуваченим матеріальної шкоди потерпілому в зазначеному в цивільному позові розмірі, суду не надано, а доказування не може грунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд вважає за необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Документів щодо речових доказів суду не надано.

Керуючись ст. ст.349,368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та призначити йому покарання в вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Витрати за проведення експертиз (які надані суду) по справі в сумі 4 780 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч.2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, копію направити потерпілому, його представнику.

Суддя ОСОБА_1