Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/242/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи щодо майна, якої вирішено питання про арешт ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2024, про накладення арешту та передачу в управління нерухомого майна по кримінальному провадженню №0000241 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, -

інші учасники судового засідання:

прокурор - ОСОБА_7 ,

представник власника майна ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний № 01) комплекс будівель, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 2426,4 кв. м: нежитлова будівля, два гаражі, підсобне приміщення, навіс, огорожа, замощення, ворота, хвіртка за адресою: АДРЕСА_1 . Встановити заборону на розпорядження та відчуження арештованим майном. Крім того клопоче передати арештований комплекс будівель в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2024 накладено арешт на комплекс будівель, загальною площею 2426,4 кв. м., який складається з: нежитлової будівлі, двох гаражів, підсобного приміщення, навісу, огорожі, замощення, воріт, хвіртки. Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, по АДРЕСА_1 , зареєстрованому за товариством з обмеженою відповідальністю «Готель «Лондон»-Кіровоград».

Встановлено заборону на розпорядження та відчуження арештованим майном.

Комплекс будівель, загальною площею 2426,4 кв. м., який складається з: нежитлової будівлі, двох гаражів, підсобного приміщення, навісу, огорожі, замощення, воріт, хвіртки, з реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 01, по АДРЕСА_1 , зареєстрований за товариством з обмеженою відповідальністю «Готель «Лондон»-Кіровоград», передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, з метою здійснення заходів з управління арештованим майном.

В обґрунтування вказаного рішення слідчий суддя зазначив, що для передачі майна в управління АРМА за рішенням слідчого судді, необхідно встановити наступне: факт накладення арешту на майно, вартість активів та відсутність письмової згоди власника на передачу арештованого майна в управління Агенству.

Згідно Закону та вимог КПК в управління передається майно, вартістю від 536 800 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 становить 2684 грн). Вартість арештованого нерухомого майна перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з цим зазначене арештоване майно може бути передане АРМА для здійснення заходів з управління ним для забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, та не завдасть шкоди кримінальному провадженню.

Згода власника арештованого майна на передачу його в управління Агенству в матеріалах клопотання відсутня.

Вартість нерухомого майна, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, де залишкова балансова вартість комплексу будівель зазначена у розмірі 21299605 грн. 67 коп.

Для подальшого здійснення заходів з управління ними, задля забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, слідчий суддя доведеними підстави для передачі арештованого майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, що виправдовує переслідувані цілі органу досудового розслідування, а тому клопотання є обґрунтований та підлягає задоволенню.

У цьому випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 01)

Власник арештованого Комплексу будівель не погоджуються з твердженнями слідчого щодо причетності службових осіб ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград», а також його кінцевого бенефіціарного власника до вчинення будь-яких протиправних дій, у тому числі направлених на легалізацію грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування будь-яких інших незаконних дій, у тому числі війни проти України. Будь-які докази, які б підтверджували доводи слідчого, що у тому числі стали підставою для постановлення Ухвали відсутні, як відсутні й посилання на такі докази в клопотанні слідчого про накладення арешту та в згаданій ухвалі.

ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» є юридичною особою, створеною 16.07.2009, основним видом діяльності якого є діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування. Учасниками ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» з 31.08.2009 є ТОВ «Рейкарц і Партнери. Україна» та Компанія «Рейкартц Хотелс Енд Різотс (Сайпрес) Лімітед».

Теперішні службові особи та учасники ТОВ «Готель «Лондон»- Кіровоград» не мають жодного відношення до набуття у власність ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» нерухомого майна, свідоцтво про право власності на яке датоване 04.08.2009, адже поточні учасники придбали частки у статутному капіталі ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград», коли останнє вже володіло будівлю готелю за адресою: м. Кропивницький, вул. В.Чорновола, 1 д.

Вказане підтверджується договором купівлі продажу частки у статутному капіталі від 31.08.2009, відповідно до якого ТОВ «Рейкарц і Партнери. Україна» придбало часту в розмірі 0,88% у статутному капіталі ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград». Так, пунктом 5.3 зазначеного договору передбачено, що продавець підтверджує, що на момент набуття Покупцем у власність корпоративних прав, ТОВ «Готель «Лондон»- Кіровоград» належить на праві власності комплекс будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. В.Чорновола, 1 д.

У той же час, відповідно до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 27.07.2012, Компанія «Рейкартц Хотелс Енд Різотс (Сайпрес) Лімітед» придбала частку в розмірі 99,12% статутного капіталу ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград».

Щодо земельної ділянки, на якій розташовується будівля готелю за адресою: АДРЕСА_1 , то вона перебуває лише в користуванні ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград». За користування вказаною земельною ділянкою, на якій розташовується будівля готелю, ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» сплачує земельний податок у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується платіжними інструкціями, що додаються.

За таких обставин, теперішні службові особи та власники корпоративних прав ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» взагалі не мають жодного відношення до процедури набуття товариством права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а також до набуття права користування земельною ділянкою під ним. Відтак висновки слідчого судді щодо існування обґрунтованої підозри в незаконному привласнення таких об`єктів нерухомого майна не відповідають фактичним обставинам.

За рік існування арештів на Комплекс будівель органом досудового розслідування не вжито жодних заходів та не проведено жодної слідчої чи процесуальної дії, не ініційовано жодного заходу забезпечення кримінального провадження, що спрямовані на забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Посилання слідчого на можливе фінансування кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» агресивної війни проти України є безпідставними, необґрунтованими, непідтвердженими жодними доказами домислами самого слідчого.

Наголошує, що ОСОБА_9 вже не являється кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Рейкарц і Партнери. Україна» та ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград». Фактичним та юридичним кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Готель «Лондон»- Кіровоград» та ТОВ «Рейкарц і Партнери. Україна» є громадянин Німеччини ОСОБА_10 . Вказане підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.01.2024 (додається до даної скарги).

Враховуючи викладене, Ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.07.2023 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, адже висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та наявними у матеріалах справи.

З моменту накладення арешту на комплекс будівель та передачі ухвалою його в управління АРМА минуло більше року, однак арештований майновий комплекс не був відчужений, знищений, пошкоджений або змінений, він не втратив свою економічну вартість.

Власники арештованих корпоративних прав категорично не погоджуються з твердженнями органу досудового розслідування та слідчого судді щодо причетності службових осіб ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» або інших компаній групи «Рейкарц», а також кінцевого бенефіціарного власника до вчинення будь-яких протиправних дій, направлених на легалізацію грошових коштів, одержаних злочинним шляхом або фінансування будь-яких інших незаконних дій, у тому числі війни проти України.

Теперішні учасники ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград», право на вільне володіння майном яких обмежене Ухвалою, не мають жодного відношення до набуття у власність ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» нерухомого майна, свідоцтво про право власності на яке датоване 04.08.2009, адже вони придбали частки у статутному капіталі ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград», коли останнє вже володіло будівлю готелю за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Чорновола, 1-д.

Вказане підтверджується Договором купівлі продажу частки у статутному капіталі від 31.08.2009, відповідно до якого ТОВ «Рейкарц і Партнери. Україна» придбало часту в розмірі 0,88% у статутному капіталі ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград». Так, пунктом 5.3 зазначеного договору передбачено, що продавець підтверджує, що на момент набуття Покупцем у власність корпоративних прав, ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» належить на праві власності комплекс будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Чорновола, 1-д.

У той же час, відповідно до Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 27.07.2012, Компанія «РЕЙКАРТЦ ХОТЕЛС ЕНД РІЗОТС (САЙПРЕС) ЛІМІТЕД» придбала частку в розмірі 99,12% статутного капіталу ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград».

За таких обставин, теперішні власники корпоративних прав ТОВ «Готель «Лондон»- Кіровоград» взагалі не мають жодного відношення до набуття товариством права власності на будівлю готелю за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак висновки слідчого судді щодо незаконного привласнення будівлі за допомогою корпоративних прав не відповідають фактичним обставинам.

Щодо земельної ділянки, на якій розташовується будівля готелю за адресою: АДРЕСА_1 , то вона перебуває лише в користуванні ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград».

За користування вказаною земельною ділянкою, на якій розташовується будівля готелю, ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» сплачує земельний податок у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується платіжними інструкціями, що додаються.

Таким чином, ТОВ «Рейкарц і Партнери. Україна» та Компанія « ІНФОРМАЦІЯ_1 » як власники корпоративних прав ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград», не мають жодного відношення до набуття у власність ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» нерухомого майна у вигляді комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Чорновола, 1-д, а земельна ділянка під готелем перебуває у користуванні ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград», за що останнє сумлінно сплачує земельний податок.

З приводу посилання слідчого судді на фінансування кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» агресивної війни проти України, вказані твердження не відповідають дійсності, адже вони є безпідставними та необґрунтованими.

ОСОБА_9 ще до початку повномасштабного вторгнення рф в Україну отримав громадянство Туреччини та звільнився з усіх офіційних посад у державі-агресорі. Наразі триває процедура його відмови від громадянства рф. ОСОБА_9 неодноразово висловлював свою позицію непогодження з політикою керівництва рф щодо військової агресії проти України, за що на теперішній час піддається переслідуванню з боку силових відомств рф.

Від початку війни, компанії групи «Рейкарц» на постійній основі надають вагому допомогу ЗС України, у тому числі шляхом безоплатного надання послуг, передачі власного майна та перерахування грошових коштів на різноманітні потреби сил оборони. Надана матеріальна допомога ЗС України, яка підтверджена документально, налічує більше 1 000 000 грн.

Крім цього, компанія групи оплатила виготовлення для потреб ЗСУ спальних мішків. У м. Дніпрі з травня 2022 року військовослужбовцям на безоплатній основі надаються послуги комплексного харчування. Разом з цим, група компаній неодноразово надавала фінансову допомогу керівництву органів місцевого самоврядування для потреб ЗС України, зокрема при купівлі транспортних засобів для військових. Також, на потреби ЗС України безпосередньо передано декілька транспортних засобів, які перебували у власності групи.

За підтримку ЗС України та іншу допомогу, група компаній отримала значну кількість листів-подяк та грамот від різних військових формувань та благодійних організацій.

Таким чином, як компанії групи «Рейкарц», так і їх службові особи, включаючи основного бенефіціарного власника ОСОБА_9 . чітко висловили свою позицію підтримки України не лише публікаціями на офіційному порталі, а й відповідними діями, з огляду на що їх незаконне переслідування та спроби привласнення національної мережі готелів є неприпустимим.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею при винесенні рішення враховано наведених положень КПК та практики Європейського Суду.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000241 від 19.10.2022 року про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що для подальшого здійснення заходів з управління арештованим майном, задля забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, є доведеними підстави для передачі арештованого майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, що виправдовує переслідувані цілі органу досудового розслідування.

Постановою слідчого від 07.03.2023 року - майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Для передачі майна в управління АРМА за рішенням слідчого судді, необхідно встановити факт накладення арешту на майно, вартість активів та відсутність письмової згоди власника на передачу арештованого майна в управління Агенству.

Згідно Закону та вимог КПК в управління передається майно, вартістю від 536 800 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 становить 2684 грн). Вартість арештованого нерухомого майна перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з цим зазначене арештоване майно може бути передане АРМА для здійснення заходів з управління ним для забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, та не завдасть шкоди кримінальному провадженню.

Згода власника арештованого майна на передачу його в управління Агенству в матеріалах клопотання відсутня.

Вартість нерухомого майна, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, де залишкова балансова вартість комплексу будівель зазначена у розмірі 21299605 грн. 67 коп.

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню для збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на даній стадії розслідування слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно, та не має права вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду по суті, а саме питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахувавши положення КПК України, які регулюють питання арешту майна, прийшов до вірного висновку про накладення арешту на майно з встановленням заборони на розпорядження та відчуження арештованим майном. При цьому висновки слідчого судді достатньо мотивовані, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Будь-яких доказів щодо можливого настання наслідків, передбачених ч. 4 ст. 173 КПК України, апелянтом не надано, а апеляційним судом не встановлено.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власників майна - адвоката ОСОБА_6 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 173, 174,376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи щодо майна, якої вирішено питання про арешт ТОВ «Готель «Лондон»-Кіровоград» залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2024 без зміни.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2