Житомирський апеляційний суд
Справа №287/568/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/243/24
Категорія ст.422 КПК 'Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №287/568/24 за апеляційною скаргою прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 29.03.2024,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступний обов`язок: - прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений час.

Обов`язки, покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців, тобто до 29 травня 2024 року.

В поданій апеляційній прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. При цьому, зазначає, що в клопотанні слідчого належним чином обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як може бути засуджений до реальної міри покарання за вчинений злочин терміном до 8 років позбавлення волі; може незаконно впливати на свідків, потерпілих; може вчинити інше, більш тяжке кримінальне правопорушення або продовжити дане кримінальне правопорушення, будучи вже засудженим Олевським районним судом за ч.2 ст.332 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Звертає увагу, що ОСОБА_8 не працює, не має стійких соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності; при розгляді Олевським районним судом обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000544 від 19.08.2016 стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст.332 КК України (судова справа №287/989/20), обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся на судові засідання без поважних причин внаслідок чого за клопотанням прокурора судом ухвалювалися рішення стосовно приводу через органи Національної поліції України обвинуваченого ОСОБА_8 . Зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, та його злочинні дії являють підвищену суспільну небезпеку. Звертає увагу, що у зв`язку із зміною наслідків вчиненого кримінального правопорушення, а саме: смертю потерпілої ОСОБА_9 , яка 31.03.2024 померла у відділенні реанімації КНП «Олевська центральна лікарня» Олевської міської ради, яка настала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень при ДТП, 01.04.2024 винесено постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.2 ст. 286-1 КК України на ч.3 ст.286-1 КК України. Також, підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_10 , та можливих свідків враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_8 , чинити на них фізичний, психологічний тиск, заради відмови чи зміни від наданих слідству показань, в тому числі показань, які будуть надаватись останніми безпосередньо під час розгляду провадження у суді, злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння, що вказує на те, що ОСОБА_8 схильний до вчинення кримінальних правопорушень під час перебування в стані алкогольного сп`яніння, тому всі вказані ризики дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що відповідно до листа Олевської міської ради № 941 від 01.04.2024 згідно даних програмного комплексу «Інтегрована інформаційна система «Соціальна громада», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.04.2024 на обліку не перебуває, при цьому, слідчим суддею не враховано довідку з лікарні, про перебування ОСОБА_8 на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження №287/568/24, в провадженні СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000087 від 27.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Згідно змісту клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2024 близько 17 години 45 хвилин ОСОБА_8 , не дотримавшись вимог ст. ст. 14,16 Закону України «Про дорожній рух», в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, в порушення вимог пунктів: п. 1.10 «Дорожні умови», «Дорожня обстановка» «Безпечна швидкість»; 2.3.б, відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 2.9.а, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; 21.1 згідно якого дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення, керуючи технічно справним мотоциклом "Kanuni Western" без реєстраційного номеру, номер двигуна НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням «Хочине Сущани» в напрямку с. Сущани, Коростенського району, Житомирської області, перевозив пасажирів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час руху вказаним мотоциклом по зазначеній автодорозі, ОСОБА_8 , в порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме п. п. 1.10, 2.3.б, 2.9.а, 12.1, 21.1 відповідно до яких, водій повинен бути уважним, їхати з безпечною швидкістю руху, враховувати дорожні умови та обстановку, керуючи мотоциклом "Kanuni Western" без реєстраційного номеру, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перевозячи пасажирів, під час руху ОСОБА_8 не врахував дорожні умови та обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з перешкодою на автодорозі, бетонними плитами перекриття.

У результаті даної дорожньо транспортної події, пасажир мотоциклу марки "Kanuni Western" без реєстраційного номеру, номер двигуна НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у виді важкої відкритої черепно-мозкової травми. Перелому основи черепа. Геморагічного забою головного мозку важкого ступеня. Церебральної коми. Набряку головного мозку. Дислокаційного синдрому. Перелому ІІ (два) шийного хребця. Перелому І,V,VІІ ребер зліва. Забійної рваної рани лівої тім`яно-потилочної ділянки голови. Обширного садна тулуба зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Пасажир мотоциклу марки "Kanuni Western" без реєстраційного номеру, номер двигуна НОМЕР_1 ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, струс головного мозку, забій поперекового відділу хребта, підшкірна гематома потиличної ділянки голови, перелом ІХ, ХІ ребер справа, закритий перелом дистального відділу правої променевої кістки, без зміщення, закритий перелом обох сідничних кісток в ділянці горба, без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 27.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.286-1 КК України.

28.03.2024 ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

28.03.2024 старший слідчий СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано фактичні обставини його вчинення. Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, що він має визначене місце проживання (за місцем проживання матері): АДРЕСА_1 , свою вину визнає, щиро розкаюється в скоєному. Крім цього, мати підозрюваного ОСОБА_11 потребує постійного стороннього догляду та лікування, через сімейні обставини ОСОБА_8 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , за місцем реєстрації від сусідів та жителів села ОСОБА_12 скарг на підозрюваного не надходило, його поведінка в суспільних місцях задовільна.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків зазначених в клопотанні слідчого, разом з цим, прокурором не доведено застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме виняткового запобіжного заходу та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Слідчим суддею також враховано, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 відповідно до ст.12 КК України є тяжким та санкцією ч.2 ст.286-1 КК України передбачено покарання позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років..

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваною покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що саме посилання лише на тяжкість злочину та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України та зміну кваліфікації з ч.2 ст.286-1 на ч.3 ст.286-1 не є свідченням неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у тому числі домашнього арешту.

Разом з тим апеляційний суд бере до уваги, що на момент розгляду апеляційним судом апеляційної скарги прокурора обраний слідчим суддею запобіжний заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 вже закінчився -29.05.2024 року.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 відповідно до Указу Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини та вже перебуває у зоні бойових дій.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 29.03.2024, якою обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , строком до 29 травня 2024 року (включно), з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :