УХВАЛА

Іменем України

15 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 442/3407/23

провадження № 51-138 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

встановив:

За вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 червня

2023 року, залишеним без зміни ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків, до покарання за зазначеним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Суд визнав ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»

від 06 лютого 2023 № 58/2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, частково змінено статтю 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року

№ 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2300-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Як установив місцевий суд, 09 березня 2023 року приблизно о 16 год. 04 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, таємно, повторно, викрав товари ФОП ОСОБА_6 , заподіявши йому майнової шкоди на загальну суму 5 916 грн.

96 коп.

Крім того, 09 березня 2023 року приблизно о 16 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва» № 1585 на вул. Пилипа Орлика, 18А/3 у м. Дрогобичі Львівської області, діючи в умовах воєнного стану, таємно, повторно, викрав товари ТЗОВ «РУШ», заподіявши йому майнової шкоди на загальну суму 826 грн. 66 коп.

Також 09 березня 2023 року приблизно о 17 год. 25 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, таємно, повторно, викрав товари

ФОП ОСОБА_6 , заподіявши йому майнової шкоди на загальну суму 1 808 грн.

30 коп.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. На думку захисника, дії ОСОБА_5 неправильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України за ознакою їх вчинення в умовах воєнного стану, адже кваліфікуюча обставина «в умовах воєнного або надзвичайного стану» може мати місце, коли злочин вчинений в умовах, які передбачені спеціальним адміністративним режимом «воєнний стан», а обвинувачений став суб`єктом даних правовідносин.

При цьому, захисник, обґрунтовуючи свою касаційну скаргу, посилається на ухвали Верховного Суду від 28 березня та 26 вересня 2023 року у справі № 722/594/22.

Мотиви Суду

Так, згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як убачається з копій судових рішень, місцевий суд оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. При цьому, місцевий суд належним чином обґрунтував своє рішення в частині правильності кваліфікації дій засудженого за кваліфікуючою ознакою «крадіжка вчинена в умовах воєнного стану».

Із зазначеною позицією місцевого суду погодився й апеляційний суд. З копії ухвали апеляційного суду, вбачається, що захисник ОСОБА_4 в апеляційній скарзі посилався в тому числі й на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 судом першої інстанції за ч. 4 ст. 185 КК, з підстав помилкової кваліфікації його дій за кваліфікуючою ознакою «в умовах воєнного стану». Отже доводи апеляційної скарги захисника в цій частині аналогічні його доводам, викладеним в касаційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 , правильно послався на те, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня

2022 року № 2119-ІХ, та Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ року) з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діяв і на момент вчинення злочину.

Законом України від 03 березня 2022 року № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 185, 186, 187, 189, 191 КК, вчинені в умовах воєнного стану. Відповідно до таких змін крадіжка, вчинена в умовах воєнного або надзвичайного стану кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК, за що у санкції статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

При цьому кваліфікація за ч. 4 ст. 185 КК не передбачає такого тлумачення та кваліфікуючої ознаки як вчинення крадіжки з використанням умов воєнного стану або вчинення її на певній території України, де проводяться бойові дії. Відповідно до вироку 09 березня 2023 року ОСОБА_5 вчинив три крадіжки в магазинах розташованих

в м. Дрогобичі Львівської області, тобто на території України під час дії воєнного стану.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 січня 2024 року (справа № 722/594/22; провадження № 51-3186 кмо 22), відповідно до якого за ч. 4 ст. 185 КК кримінальна відповідальність передбачена за вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану на території, на якій він введений. При цьому колегія суддів об`єднаної палати дійшла висновку про те, що з урахуванням змін, внесених Законом України від 03 березня 2022 року № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності

за мародерство», норма закону України про кримінальну відповідальність, передбачена ч. 4 ст. 185 КК, підлягає застосуванню у разі «вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану», а «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану» (п. 11 ч. 1 ст. 67 КК) як обставина, що обтяжує покарання, може бути врахована судом лише в аспекті індивідуалізації кримінальної відповідальності.

Зміст ухвали апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність рішення апеляційного суду, вмотивованість його висновків, захисник у касаційній скарзі не навів.

Посилання захисника на ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 28 березня та 26 вересня 2023 року у справі № 722/594/22 є безпідставними, оскільки, ці ухвали стосувалися питання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного кримінального суду відповідно. У подальшому в цій справі об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду було ухвалено постанову на яку зроблено посилання.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання місцевий суд, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, тобто не виявляє реальної і адекватної критики власних протиправних дій та наполегливо продовжує вчиняти нові злочини, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, відповідно до висновку спеціальної медичної наркологічної комісії КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 10 травня 2023 року № 53 ОСОБА_5 не рекомендовано застосування ст. 96 КК, посередньо характеризується за місцем проживання, обставини та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, думки представників потерпілого. Крім того, судом враховано обставину, що пом`якшує покарання - часткове визнання вини, обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів. Також судом правильно застосовано положення ч. 1 ст. 71 КК.

Призначене ОСОБА_5 покарання є справедливим, відповідає його меті й загальним засадам, визначеним у статтях 50, 65 КК.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3