Провадження № 1-кп/161/343/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001463 від 26 серпня 2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, розлученого, не працює, з інвалідністю ІІІ групи, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 23 серпня 2022 року, близько 20 год. 40 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин із дружиною - потерпілою ОСОБА_7 , утримуючи у правій руці ручний культиватор, умисно наніс останнім не менше 5 ударів в область правої руки ОСОБА_7 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шиловидного відростка правої ліктьової кістки, яке, згідно висновку судово-медичного експерта за № 442 від 12 вересня 2022 року, за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому органами досудового розслідування злочині визнав частково та показав суду, що 23 серпня 2022 року він, з сином своєї на той час дружини ОСОБА_5 , робили відмостку з бетону навколо будинку його тещі, в якому він мешкав з ОСОБА_5 та її дітьми: сином і донькою. ОСОБА_7 в цей день займалися з донькою консервацією. Протягом усього дня остання до нього безпричинно чіплялася, виводила на емоції, говорила, що він не такий чоловік, що вона б хотіла мати іншого, кращого. Теща також висловлювала претензії і казала, що він їм більше не потрібний. Він, будучи емоційною людиною, звичайно на це агресивно реагував, адже протягом 6 років він робив все для дружини та її дітей, вкладав значні кошти в будинок тещи, при цьому наголосив, що будь-яких фізичних дій під час конфліктів не вчиняв. Вже вечоріло, вони з сином біля гаража ще замішували бетон в бетономешалці, коли до нього підійшла ОСОБА_7 і знову почала говорити, що вона не хоче більше з ним жити однією сім`єю. Почалася суперечка, під час якої остання, раптово, схопила його за статевий орган та почала стискувати в руці. Від сильного болю в нього аж вийшли сльози. Щоб припинити дії ОСОБА_7 він з усієї сили притиснув її руку культиватором, який тримав в цей момент в руці. Однак, вона продовжувала тиснути статевий орган. Тоді втрутилася її донька ОСОБА_8 , яка почала наносити удари щіткою, щоб їх роз`єднати. Припускає, що під час цих дій, донька могла випадково нанести удар по руці своїй матері, в результаті якого остання і отримала перелом. Вподальшому, дружина з донькою викликали поліцію, а він усамітнився і вживав алкогольні напої. Додатково вказав, що протягом 2016 - початку 2022 років у них з ОСОБА_7 не було ніяких сімейних проблем, останні почалися після 24 лютого 2022 року, коли почалася війна, і його дружина повернулася з міста Ірпінь, а в нього в цей час закінчилися накопичені кошти.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального праворорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, його винність у інкримінованому органами досудового розслідування злочині, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 23 серпня 2022 року вона протягом усього дня займалася з донькою консервацією. ОСОБА_3 в цей день до обіду спав. Коли він встав, вони з донькою якраз збиралися йти в магазин. При цьому, в них обох був гарний настрій, вони жартували між собою, сміялися. ОСОБА_3 , на її думку, напевно подумав, що вони з нього насміхаються, тому що, повернувшись з магазину, останній зустрів їх з агресією. Коли вона була на кухні, ОСОБА_3 зайшов і сказав, щоб вона йшла на вулицю і сама допомагала її синові робити відмостку. Вона без будь-яких заперечень відразу пішла до сина. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_3 продовжив до неї чіплятися, ображати, говорити за якогось чоловіка. Тоді вона не витримала і сказала йому, що краще вже з тим чоловіком чим з ним. Після цих слів він вдарив її в груди і вона впала. Піднявшись вона відразу побігла на кухню. ОСОБА_3 після цього її не чіпав. Однак, спокій тривав не довго, десь через годину ОСОБА_3 знову зайшов на кухню з криком, чому вона не познімала його білизну, що сушилася, і схопивши за горло почав бити кулаком по плечах, при цьому примовляючи, що вона його не поважає. Якось їй вдалося вирватися і вона відразу побігла на другий поверх. ОСОБА_3 в цей момент схопив вазон і кинув їй в слід, останній розбився і земля порозсипалася навкруги. На другому поверсі вона взяла статуетку, яку їй подарував ОСОБА_3 , та побігла у двір. На вулиці розбила цю статуетку об цеглину, і зібравши осколки кинула в гараж, де в цей час був ОСОБА_3 . Останнього це неабияк розлютило і він взявши її за волосся витягнув на вулицю і притиснувши до землі почав бити культиватором, який був у його руках. Коли останній наносив удари вона прикривала голову рукою. Через пару секунд до них прибігла її донька і почала бити щіткою ОСОБА_3 , щоб той відпустив її. Тоді останній кинутися з тим культиватором на доньку. Щоб відвернути його увагу, вона стягнула з нього штани та труси. Донька скориставшись цим, швидко побігла в будинок. Додатково вказала, що ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, під час перебування в стані алкогольного сп`яніння провокує скандали. Після цієї події, вона подала заяву про розірвання шлюбу, і на даний час вони з обвинуваченим не перебувають у шлюбі та живуть окремо.

Допитана в суді свідок ОСОБА_9 показала, що обвинувачений доводиться їй колишнім вітчимом, на момент інкримінованих подій перебував з її матір`ю в шлюбі. В той день, 23 серпня 2022 року вона з матір`ю протягом усього дня займалися консервацією, при цьому, цей весь час матір і ОСОБА_3 ходили і сварилися між собою. Під час однієї словесної суперечки, коли мама піднімалася в той момент на другий поверх, ОСОБА_3 схопив вазон і кинув їй в слід, останній розбився і земля порозсипалася навкруги. Вона стала все це прибирати щіткою. Через пару хвилин мама спустилася з другого поверху з статуеткою, яку їй подарував ОСОБА_3 , та побігла на двір. Що було далі вона не бачила, пізніше їй матір розповіла, що вона в дворі розбила цю статуетку, і осколки кинула в гараж, де в цей час був ОСОБА_3 . Вона продовжувала прибирати землю з підлоги, коли за пару хвилин почула крик і побачила, що ОСОБА_3 схопив її матір біля гаража за волосся і тримаючи його в руці, б`є її культиватором, матір прикриває голову рукою. Вона взявши щітку, якою замітала, відразу побігла до них і почала бити тією щіткою ОСОБА_3 , щоб той відпустив її матір. Тоді останній хотів і на неї кинутися з тим культиватором, однак матір відвернула його увагу стягнувши з нього штани. Тоді вона побігла в будинок і викликала поліцію. Додатково вказала, що ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, під час перебування в стані алкогольного сп`яніння провокує скандали. Після цієї події, що мала місце, вона з братом певний час жили у родичів.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що обвинувачений доводиться їй колишнім зятем, на момент інкримінованих подій перебував з її донькою в шлюбі. 23 серпня 2022 року, в вечірню пору доби, на кухню забігла донька і сказала, що ОСОБА_3 б`є матір. Вона відразу вискочила на вулицю. Донька в цей момент сиділа біля будинку і тримаючись за руку плакала. На її запитання, що сталося, вона відповіла, що ОСОБА_3 знову п`яний, неконтрольований, мабуть зламав їй руку. Після цього вони сиділи і чекали на поліцію. Додатково вказала, що ОСОБА_3 доволі часто проявляв агресію, навіть після цих подій, у останнього не наступило каяття, а навпаки останній знову агресував, і звертався до її доньки з словами чи вона ще жива.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25 серпня 2022 року, відібраної від ОСОБА_7 , з якого вбачається, що 23 серпня 2022 року, близько 20 год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою проживання, а саме в АДРЕСА_2 , діючи умисно та керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень, завдав близько п`яти ударів дерев`яним предметом по руці ОСОБА_5 , чим спричинив останній тілесні ушкодження.

Протоколом огляду місця події від 13 вересня 2022 року та фототаблицею до нього, а саме, огляду прилеглої територія до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , в ході якого, ОСОБА_7 добровільно надано на огляд та вилучення культиватор висотою близько 50 см із дерев`яною ручкою та гострим кінцем на якому наявні нашарування із землею, будь-яких інших слідів не виявлено.

Також, протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 від 23 вересня 2022 року з доданим до нього відеозаписом, в ході якого зафіксовано, як вона детально показала та продемонструвала на статистові обставини умисного спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 , а саме, як він в ході конфлікту, коли ОСОБА_7 знаходилась у положенні стоячи спиною до виходу із гаражного приміщення, взяв лівою рукою останню за волосся та різко потягнув до землі, спираючи ОСОБА_7 на коліна обличчям до нього. В цей момент, продовжуючи тримати лівою рукою волосся на потиличній ділянці ОСОБА_7 , та у правій руці тримаючи дерев`яний предмет із гострим кінцем наніс останній близько 5-7 ударів в область правої руки, а саме, у ділянку зап`ястя, оскільки ОСОБА_7 саме цією рукою, тримаючи її у зігнутому положенні, прикривала голову. Удари наносились близько 2 хв. без перерв у часі, зверху до низу. ОСОБА_3 припинив описані дії, коли свідок ОСОБА_9 вийшла на подвір`я та почала наносити удари металевим віником в область рук останнього.

Під час проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 , слідчим зафіксованого, як остання детально показала і продемонструвала на статистові обставини умисного спричинення їй тілесного ушкодження ОСОБА_3 , а саме, як в ході конфлікту, коли вона знаходилась у положенні стоячи спиною до виходу із гаражного приміщення, ОСОБА_3 взяв лівою рукою її за волосся та різко потягнув до землі, спираючи на коліна обличчям до нього. В цей момент, продовжуючи тримати лівою рукою волосся на потиличній ділянці, та у правій руці тримаючи дерев`яний предмет із гострим кінцем ОСОБА_3 наніс їй близько 5-7 ударів в область правої руки, а саме у ділянку зап`ястя, оскільки саме цією рукою, тримаючи її у зігнутому положенні, вона прикривала голову. Удари наносились близько 2 хв. без перерв у часі. Свідком цього стала її донька ОСОБА_9 , яка вийшла з будинку аби припинити дії ОСОБА_3 . Зазначене підтверджується протоколом слідчого експерименту від 23 вересня 2022 року з доданим до нього відеозаписом.

Висновком експерта № 442 від 12 вересня 2022 року, який складено враховуючи обставини події, що 23 серпня 2022 року, близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою проживання, а саме в АДРЕСА_2 , діючи умисно та керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень, завдав близько п`яти ударів дерев`яним предметом по руці ОСОБА_5 , і яким стверджується, що у ОСОБА_5 , 1980 р.н., виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шиловидного відростка правої ліктьової кістки, дане тілесне ушкодження виникло від травмуючої дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості якого в характері ушкодження не відобразились, цілком можливо при обставинах та в час вказаних в постанові, за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я, поскільки для його загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

Висновком судово-психіатричного експерта № 7 від 12 грудня 2023 року, з якого слідує, що ОСОБА_3 в період, що відноситься до вчинення інкримінованих йому протиправних дій не страждав на хронічне психічне захворювання, недоумство чи тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, виявляв ознаки органічного емоційно-лабільного розладу судинного генезу, що не позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. В даний час ОСОБА_3 також страждає на органічний емоційно-лабільний розлад судинного генезу, однак може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились в умисному спричинені середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він діяв в стані необхідної оборони від протиправного посягання потерпілої ОСОБА_7 і не наносив їй будь яких тілесних ушкоджень, а лише з усією силою притиснув її руку культиватором, однак така обставина не знайшла свого належного підтвердження в суді і спростовується дослідженими доказами у кримінальному проваджені, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , висновком експерта № 442 від 12 вересня 2022 року, при цьому, також оцінювались і протоколи проведення слідчих експериментів з доданими до них відеозаписами за участю потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , в ході яких останні показали механізм нанесення тілесного ушкодження обвинуваченим.

Вищевказані показання потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , на думку суду є правдивими і узгоджуються із іншими доказами у кримінальному провадженні та суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого про те, що потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_10 за пів року до подій, що мали місце почали створювали йому нестерпні умови для проживання, постійно принижуючи його честь і гідність, і тим самим породжували конфліктні ситуації, при цьому до цього часу вони жили з потерпілою мирно, оскільки як з`ясовано в судовому засіданні, конфлікти між обвинуваченим та потерпілою виникали постійно, за довго до тих подій, в тому числі, через зловживання останнім спиртними напоями.

А тому суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 , як намагання ухилитись від встановленої кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин та понесення законного покарання.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У своїй постанові №199/6365/19 Верховний Суд звертав увагу на послідовну практику Верховного Суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним Верховний Суд зробив висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Так, в ході судового розгляду ОСОБА_3 заперечував окремі фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога, однак в січні 2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м Луцька" з діагнозом: "Органічний астенічний розлад внаслідок перенесеного у 2016 році гострого порушення мозкового кровообігу з транзиторними порушеннями свідомості за делірійним типом, переважно у нічний час", після чого був взятий на облік лікаря психіатра, проте згідно вищевказаного висновку експерта не потребує примусових заходів медичного характеру, вперше притягається до кримінальної відповідальності, а також думку самої потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання та у визначенні міри покарання покладалась на розсуд суду.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується та визначає йому покарання, у виді обмеження волі, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі із випробуванням, встановивши обвинуваченому мінімальний однорічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

На думку суду, застосування до ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, оскільки перебуваючи під наглядом уповноваженого органу з питань пробації, він відчуватиме відповідний тиск відповідальності, при цьому, залишаючись соціально адаптованою особою, яка є такою, що має позитивне ставлення до праці, забезпечить своє утримання, при цьому відповідно зменшивши ймовірний тягар його утримання в кримінально-виконавчих установах.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до потерпілої, його на той час дружини ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Суд вважає, що такі обмежувальні заходи, із покладенням обов`язку, будуть сприяти виправленню обвинуваченого.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2022 року, а саме, на дерев`яний предмет висотою 50 см із гострим металевим кінцем - скасувати.

Речові докази: дерев`яний предмет висотою 50 см із гострим металевим кінцем - повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1