БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/8/24
Провадження № 1-кс/497/133/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування арешту тимчасово вилученого майно

05.03.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 року до Болградського районного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000004 від 02.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді накладено арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000004 від 02.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України:

-автомобіль червоного кольору марки ВАЗ 21011 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , у частині позбавлення права його відчуження, розпоряджання, користування;

- бензопилу невідомої марки з наявною на ній шиною та ціпкою, позбавивши ОСОБА_3 права на їх відчуження, розпорядження та користування.

Постановою слідчого від 29.01.2024 року вказане кримінальне провадження закрито, тому заявник вважає, що підстав для перебування вилученого майна під арештом - не має, оскільки проведено всі слідчі дії.

З цих підстав просив клопотання задовольнити.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 27.02.2024 року №20, дане клопотання на підставі протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 (а.с.12).

Ухвалою слідчого судді від 27.02.2024 року відкрито провадження за цим клопотанням та призначено до судового розгляду на 04.03.2024 року о 14:00 годині (а.с.14), про що повідомлено сторін (а.с.15).

В судове засіданні 04.03.2024 року:

- заявник ОСОБА_3 прибув,

- слідчий в судове засідання не прибув, матеріали кримінального провадження надані не були,

- прокурор прибув, вважав за необхідне відкласти розгляд клопотання в зв`язку з ненаданням матеріалів кримінального провадження.

Судове засідання було відкладено на 13:00 годину 05.03.2024 року та вдруге зобов`язано т.в.о. начальника Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області надати до суду в призначене судове засідання матеріали кримінального провадження №0000004 від 02.01.2024 року, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

В судове засіданні 05.03.2024 року:

- заявник ОСОБА_3 прибув, просив задовольнити клопотання та повернути йому його мано: автомобіль та бензопилу;

- слідчий в судове засідання не прибув, матеріали кримінального надані для дослідження;

- прокурор прибув, вважав за можливе клопотання задовольнити та скасувати арешт на автомобіль та бензопилу.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про скасування арешту, клопотання прокурора та заяву слідчого - приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження відноситься, зокрема, арешт майна, а в силу ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000004 від 02.01.2024 року за попередньою кваліфікацією за ст.246 ч.1 КК України, за фактом незаконної порубки лісу.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 04.01.2024 року (справа №497/8/24, провадження №1-кс/497/5/24) накладено арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події - узбіччя проїзної частини, біля домоволодіння АДРЕСА_1 , майно: автомобіль червоного кольору марки ВАЗ 21011 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , у частині позбавлення права його відчуження, розпоряджання, користування. Місцем подальшого зберігання автомобілю червоного кольору марки ВАЗ 21011 з реєстраційним номером НОМЕР_1 визначити відділ забезпечення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області (арешт майданчик), розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 22.01.2024 року (справа №497/8/24, провадження №1-кс/497/75/24) накладено арешт на майно, яке 10.01.2024 року було вилучено в ході обшуку автомобілю марки ВАЗ 21011 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , а саме: 57 колод дерев, бензопилу невідомої марки з наявною на ній шиною та ціпкою, позбавивши ОСОБА_3 права на їх відчуження, розпорядження та користування. Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на ініціатора клопотання.

29 січня 2024 року на підставі постанови слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження №0000004 від 02.01.2024 року за попередньою кваліфікацією за ст.246 ч.1 КК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України (а.с.8-9).

Копію постанови надіслано до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) для притягнення ОСОБА_3 до передбаченої законодавством адміністративної відповідальності.

06.02.2024 року Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) відносно ОСОБА_3 складно протокол про адміністративне правопорушення №Г000001 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.65-1 КУпАП (а.с.6) та на підставі постанови Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.21) та фактично сплачено штраф (а.с.7).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки ВАЗ 21011, 1977 року випуску, червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 є ОСОБА_6 (а.с.5).

Разом з цим, згідно Полісу № ЕР 217231917 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлений на ім`я ОСОБА_3 на застрахований транспортний засіб марки ВАЗ 21011, 1977 року випуску, червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 з періодом дії: 07.10.2023 року 06.10.2024 року, останній є володільцем цього транспортного засобу (а.с.23).

Зазначене свідчить, що на даний час всі слідчі дії за участю арештованого майна виконані, що не заперечувалося прокурором.

Вирішуючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту першого ч.6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.

Арешт на вказаний транспортний засіб накладався оскільки вказане майно мало значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування та знищення, необхідністю проведення певних слідчих дій, а також для забезпечення належного збереження вилученого у кримінальному провадженні майна до встановлення усіх необхідних обставин кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Крім цього, слідчий суддя враховує вимоги нормативних актів, що стосуються збереження речових доказів, а саме:

Положеннями ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 437 від 13.07.2016, № 795 від 09.11.2016, № 1103 від 24.12.2019, № 1075 від 15.11.2019 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Згідно п. 20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125 затверджено та введено в дію Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказі у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції).

Цією Інструкцією встановлюються єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна (п.1).

Дана інструкція містить розділ який визначає положення щодо «Зберігання речових доказів, цінностей, документів та іншого майна».

Так п.12 передбачено, що під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Згідно п.13 цієї Інструкції речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол.

Витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.

Положеннями п.19 Інструкції встановлено, що зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи.

До транспортних засобів належать вози, велосипеди, механічні транспортні засоби, (мотоцикли, автомобілі, вантажівки, автобуси), рейковий транспорт (поїзди, трамваї), плавзасоби (судна, човни), амфібії, повітряні судна (літаки, вертольоти) та космічні апарати.

А відтак, вказані вимоги нормативних актів насамперед визначають положення про можливість передачі транспортних засобів їх власникам, його родичам або іншим особам, а лише у інших випадках передаються на зберігання на спеціальні майданчики і стоянки територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Слідчий та прокурор не заперечують щодо скасування арешту майна у повному обсязі, тому слідчий суддя дійшов висновку, що у органу досудового розслідування відпала потреба в арешті та подальшому збереженні т/з на спеціальному майданчику.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини зауважив у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008р).

Слідчий суддя звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 прийшла до висновку, що « … питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства»..

Таким чином, приходжу до висновку про те, що на сьогоднішній день, у зв`язку з закриттям кримінального провадження, необхідність в арешті майна, володільцем якого є ОСОБА_3 , відпала, що є підставою для задоволення клопотання.

З тих підстав, що кримінальне провадження закрито, тобто досудове розслідування завершено без передання обвинувального акту до суду, слідчий та прокурор не заперечували про задоволення клопотання про скасування арешту майна, а відтак майно володільцем якого є ОСОБА_3 - підлягає звільненню з під-арешту.

Статтею 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, до якого не входять ухвали слідчого, постановлені за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 98, 100, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Скасувати арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні №0000004 від 02.01.2024 року за попередньою кваліфікацією за ст.246 ч.1 КК України:

-накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 04.01.2024 року (справа №497/8/24, провадження №1-кс/497/5/24) на автомобіль марки ВАЗ 21011, 1977 року випуску, червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

-накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 22.01.2024 року (справа №497/8/24, провадження №1-кс/497/75/24) на бензопилу невідомої марки з наявною на ній шиною та ціпкою.

Звільнити транспортний засіб марки ВАЗ 21011, 1977 року випуску, червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 з відповідального зберігання з Відділу забезпечення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області (арешт майданчик), розташований за адресою: АДРЕСА_2 та повернути безоплатно транспортний засіб володільцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Болградському РВП ГУНП в Одеській області негайно повернути бензопилу невідомої марки з наявною на ній шиною та ціпкою ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1