Провадження №11-сс/801/354/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року,

якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 03.04.2024.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 03.04.2024.

Скарга мотивована тим, що 03.04.2024 ОСОБА_7 подав заяву до четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький, за фактом вчинення кримінального правопорушення, а саме зловживання своїм службовим становищем працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_8 та керівником ОСОБА_9 , переслідування заявника за його майновим, релігійним та етичним признаком, змушенні покинути Україну. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, вказану заяву не було внесено до ЄРДР та не розпочато досудове розслідування.

ОСОБА_7 вважає дану бездіяльність незаконною, а тому просить зобов`язати уповноважену особу четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 03.04.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_7 вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький в судове засідання не з`явився, однак останнім подано матеріали перевірки по заяві ОСОБА_7 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 03.04.2024 - відмовлено.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що ані зі змісту заяви від 03.04.2024, ані в судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність викладених у скарзі ОСОБА_7 обов`язкових ознак злочину, що підтверджували б реальність конкретної події злочину. Тому незважаючи на те, що заявник вважає свою заяву повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, не підкріплена належними та допустимими доказами, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою його скаргу задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою що не відповідає вимогам КПК України. Так, слідчим суддею не було прийнято до уваги не виконання доданих ним до скарги ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2023 по справі 127/28762/23 та від 14.11.2023 у справі №127/29716/23, за що передбачена кримінальна відповідальність. Вважає, що слідча ДБР ОСОБА_8 його переслідує по національному, майновому, расовій приналежності просто знущається над ним, що він Українець. Також звернув увагу суду на те, що слідчим суддею порушено Конституцію України та Європейську конвенцію з прав людини.

Позиції учасників судового провадження.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції заявник ОСОБА_7 не прибув, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

Прокурор щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 у відсутність останнього не заперечував. При цьому заперечив щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , посилаючись на їх безпідставність, вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило. За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним провести судовий розгляд за відсутності заявника ОСОБА_7 , що узгоджується з приписами ч.4 ст.405 КПК України.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 3 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Встановлено, що 03.04.2024 ОСОБА_7 звернувся до керівника четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив порушити кримінальне провадження відносно слідчої ДБР ОСОБА_8 та начальника ОСОБА_10 . Визнати факт його переслідування зі сторони слідчої ОСОБА_8 по майновому, релігійному та етнічному признаку, змушення покинути Україну. Зобов`язати видати постанову супровідною про закриття кримінальних проваджень №0000083 та №0000192. Витяг з ЄРДР (або письмову відмову). Надати можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та зробити копії з них де являється потерпілим. Припинити імітацію та саботаж своєї діяльності.

Заява ОСОБА_7 від 03.04.2023 зокрема, мотивована наступним: « ОСОБА_8 займається переслідуванням громадян України по майновому, релігійному та етнічному прояві. Зловживає своїм службовим становищем, кримінальне провадження №0000083 від 17.03.2020 р. ч.1 ст.365, ч.2 ст.382 КК України, №0000192 від 16.06.2020 р. ч.2 ст.364 КК України. Свідомо йому як потерпілому не повідомила про винесення постанови про закриття кримінальних проваджень чим лишила можливості їх оскаржити. Відмовляє в ознайомленні з матеріалами справи та зробити копії. При проведенні досудового розслідування відмовляється систематично виконувати ухвали Калинівського районного суду Вінницької області та Вінницького міського суду Вінницької області порушено ст.129 Конституції України.

Відповідно про порушення вимог КПК України для пані ОСОБА_8 носить формальний характер. Все це відбулось через пана керівника ОСОБА_10 який не забезпечив належну роботу своїх підлеглих балатуватися НАБУ САП. На території Вінницької області не забезпечено Верховенство права та безповоротність покарання……»

Заявнику ОСОБА_7 19.04.2024 вих. №1007зкп/х/14-01-01-17799/2024 керівником першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУДБР, розташованого у місті Хмельницькому Михайлом Борусовським за результатами перевірки заяви останнього від 03.04.2024 надано вичерпну відповідь, що відомості про вчинення кримінального правопорушення у вказаній заяві відсутні, відтак підстав для внесення до ЄРДР немає.

Так, положенням ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність уповноваженої особи, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку за результатами такої оцінки, що відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України, відповідно до якого до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що ні зі змісту заяви від 03.04.2024, ні в судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчили б про наявність викладених у скарзі ОСОБА_7 обов`язкових ознак злочину, що підтверджували б реальність конкретної події злочину. Тому незважаючи на те, що заявник вважає свою заяву повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, не підкріплена належними та допустимими доказами, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_7 з урахуванням вимог ч.2 ст.94 КПК України, колегія суддів вважає, що заявник шляхом реалізації наданого йому права порушення перед слідчим суддею питання щодо здійснення судового контролю щодо дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, обирає для себе найменш обтяжливий спосіб захисту цих прав. Однак, дана заява не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях працівників четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. ХмельницькийОСОБА_8 та ОСОБА_9 ознак кримінальних правопорушень, передбачених нормами КК України, а тому невнесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою ОСОБА_7 службовою особою четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькийне є протиправним.

Тому не зважаючи на те, що заява ОСОБА_7 хоча й складена таким чином, що має назву як повідомлення про вчинення злочину, але за своєю суттю її не можна визнати такою в розумінні положень ст.214 КПК України.

Разом з тим, посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки вбачається, що ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Крім того, уповноваженим органом досудового розслідування в межах компетенції заявнику 19.04.2024 було надано відповідну відповідь та роз`яснення.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а наведені доводи в апеляційній скарзі викладених в ній висновків суду не спростовують.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 03.04.2024 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4