Справа № 482/369/24
Номер провадження 1-кс/482/180/2024
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2024 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000597 від 04.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.197-1 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000597 від 04.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.197-1 КК України про арешт майна (із забороною проведення будь-яких будівельних чи інших робіт, відчуження, розпорядження та користування), а саме нерухомого майна - нежитлові будівлі пункту технічного обслуговування, об`єкту нежитлової нерухомовсті, розташованого за адресою: м. Миколаїв, Одеське шосе, 92/3, розташоване на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010.

На обґрунтування клопотання вказано, що 03.11.2023 до СУ ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали з УСР в Миколаївській області ДСР НПУ, відповідно до яких встановлено, що мешканці Миколаївської області, розробили та втілили злочинну схему з заволодіння грошових коштів фізичних та юридичних осіб, під приводом надання послуг з купівлі-продажу зернових культур та перевезення вантажів.

Крім того встановлено, що 28.02.2020 згідно договору купівлі продажу нежитлової будівлі пункту технічного обслуговування ТОВ «СТО ГІПАНІС» в особі директора ОСОБА_4 (продавець ТОВ «Свєтік-2007») відбулося придбання нежитлової будівля загальною площею 405,1 кв.м., яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010 та відноситься до земель комунальної влісності згідно витягу НВ-020 від 12.12.2020- виданий державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру в м. Києві. Оціночна ринкова вартість та вартість придбання зазначеної вище нежитлової будівлі станом на 31.01.2020 становить 220 174 грн.

На час придбання вказаної нежитлової будівлі директором ТОВ «СТО ГІПАНІС» був гр. ОСОБА_4 , кінцевим бенефіціарним власником є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

21.01.2022 ОСОБА_5 на підставі рішення №1/2022 ТОВ «СТО ГІПАНІС» вийшла зі складу засновників підприємства та вивела свою частку в статутному капіталі. Згідно акту прийому-передачі майна директор ТОВ «СТО ГІПАНІС» ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_5 прийняла наступне майно - нежитлову будівлю пункту технічного обслуговування: пункт технічного обслуговування загальною площею 714,6 кв.м.; шиномонтаж загальною площею 269,1 кв.м.; навіс та огорожа, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, Одеське шосе, 92/3 загальною вартістю 10 000 грн. Зазначений акт зареєстровано приватним нотаріусом ОСОБА_7 в реєстрі за №235-235.

Таким чином ОСОБА_5 отримала у власність нежитловий об`єкт загальною площею 983,7 кв.м, хоча згідно зазначеного вище договору від 28.02.2020 площа даного нежитлового об`єкту складала 405,1 кв.м.

В ході аналізу порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва повідомлень про початок будівельних робіт, завершення будівельних робіт та введення в експлуатацію за адресою: м.Миколаїв, Одеське шосе,92/3 не встановлено.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :10:013:0010 є власністю Миколаївської міської ради, договір оренди щодо користування вказаною ділянкою не укладався. Також встановлено, що ТОВ «СТО ГІПАНІС» не декларувало земельну ділянку за карастровим номером :10:013:0010 в якості матеріально-технічної бази до ГУ ДПС у Миколаївській області, земельний податок за користування вказаної земельної ділянки не сплачувався.

Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, надано відповідь на запит за вих.№585/02.02.01-40/11/14/24 від 02.02.2024, відповідно до якої встановлено, що земельна ділянка загальною площею 2033 кв.м. (кадастровий номер :10:013:0010) розташована за адресою АДРЕСА_1 , належить до земель комунальної власності Миколаївської територіальної громади. Договір оренди землі з власником нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці, не укладався.

Миколаївською міською радою був проведений розрахунок неодержаного доходу в розмірі орендної плати за період безоплатного використання земельної ділянки власником нерухомого майна ОСОБА_5 за період з 21.01.2022 до 01.02.2024, що становить 178 342, 63 грн та ТОВ «СТО ГІПАНІС» з 28.02.2020 до 21.01.2022, що становить 246 064, 35 грн.

Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Миколаївської міської ради, надано відповідь на запит за вих.№50/22.01-19 від 29.01.2024, відповідно до якого встановлено, що ТОВ «СТО ГІПАНІС» з 31.12.2021 до 21.01.2022 здійснювало реконструкцію нежитлової будівлі (літ.А) пункту технічного обслуговування зміною техніко-економічних показників шляхом надбудови другого поверху без належно розробленої та затвердженої проектної документації.

08.02.2022, в наслідок розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, управлінням відносно ТОВ «СТО ГІПАНІС» винесено постанови про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. В подальшому 15.06.2022 у зв`язку з несплатою ТОВ «СТО ГІПАНІС» штрафу, управління звернулося до Новоодеського ВДВС для виконання постанови від №3/100/22.02-1 в примусовому порядку. Станом на теперішній час виконавче провадження №69299838 перебуває на виконанні Новоодеського ВДВС.

Враховуючи той факт, що змінився власник, який продовжував здійснювати реконструкцію на об`єкті: «Виконання будівельних робіт за адресою: м.Миколаїв, Одеське шосе, 92/3» у період з 23.02.2022 р. до 10.03.2022 р., була призначена позапланова перевірка.

Під час проведення огляду місця події за адресою м. Миколаїв, Одеське шосе, 92/3 за участю посадової особи управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, встановлено факт виконання будівленьних робіт та здійснення експлуатації об`єкта технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів.

За даними Реєстру будівельної діяльності, станом на 24.01.2024 повідомлення на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, заява про дозвіл на виконання будівельних робіт, декларація щодо введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за вищевказаною адресою, не надходили.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, а саме об`єктів нерухомого майна від подальших ймовірних руйнувань реконструкцій, припинення подальшої злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються державі, є достатньо підстави для накладання арешту на нерухоме майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме нежитлової будівлі пункту технічного обслуговування, об`єкту нежитлової нерухомості, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності належить ОСОБА_5 .

Виявлені речі відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, так як є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно з метою його збереження, запобігання його втраті або пошкодженню, що може позбавити можливості використати його, як доказ у кримінальному провадженні, перешкодити швидкому, повному та неупередженому розслідуванню, необхідністю проведення відповідних експертиз.

Клопотанння про арешт майна розглнуто на підставі ч.2 ст.172 КПК України без повідомлення власника майна, його представника, у зв`язку з тим, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.197-1 КК України.

Відомості за даними фактами внесені до ЄРДР за №0000597 від 04.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.197-1 КК України.

Вище зазначене нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання. Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного. Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України. Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст.132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого. Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Пункт 1 ч.2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вимоги пп.1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, а саме нерухомого майна - нежитлові будівлі пункту технічного обслуговування, об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: м. Миколаїв, Одеське шосе, 92/3 розташоване на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010 є забезпечення збереження речових доказів, необхідність проведення судових експертиз, запобігання знищенню чи прихованню речових доказів, що може негативно відбитися на ході та результатах досудового розслідування та може позбавити можливості використати його як доказ у кримінальному провадженні та розпорядження майном з боку його власників та інших третіх осіб, які заявлять право вимоги на нього, зокрема відчуження, зміни, спотворення, знищення майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того вказане нерухоме майно зазнало реконструкції шляхом зміни техніко-економічних показників шляхом надбудови другого поверху без належно розробленої та затвердженої проектної документації, його використання та експлуатація як об`єкту будівництва, не прийнятого в експлуатацію, насамперед полягає в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об`єкта містобудування з початку його використання, а тому накладення арешту з забороною користування вказаним об`єктом нерухомого майна є необхідним заходом для запобігання настання негативних наслідків. Тому слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на вищезазначене майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що дане нерухоме майно - нежитлові будівлі пункту технічного обслуговування, об`єкту житлової нерухомовсті, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010 є доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт (заборонити проведення будь-яких будівельних чи інших робіт, відчуження, розпорядження та користування) на майно, а саме: - на нерухоме майно - нежитлові будівлі пункту технічного обслуговування, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1