В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000724 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Костянтинівка Донецької області, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

учасники справи:

прокурори - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

потерпіла - ОСОБА_7 ,

представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 ,

потерпілі - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В :

06.10.2023, близько 4 год. 30 хв., в темний час доби, по автодорозі H31 сполученням Дніпро-Кобеляки-Решетилівка, від м. Кобеляки у напрямку м. Решетилівка, рухався автомобіль марки RENAULT MEGANЕ, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який, проїжджаючи 141 км +700 м цієї дороги, діючи необережно, в порушення вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не враховував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, змінив напрямок свого руху праворуч, не переконавшись що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впорався з керуванням транспортним засобом, виїхав на праве по ходу його руху узбіччя, де допустив перекидання автомобіля.

В результаті порушень п. 10.1, п 12.1 Правил дорожнього руху України, допущених ОСОБА_3 , наслідком яких сталася дорожньо-транспортна подія, пасажирам автомобіля:

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть. Причиною смерті ОСОБА_13 стала автотравма з тупою травмою грудної клітки, множинними переломами ребер справа і зліва, розривами обох легень, та гострої крововтрати;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть. Причиною смерті ОСОБА_14 стала тупа травма голови з масивними крововиливами під тверду мозкову оболонку та набряку головного мозку;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були спричинені середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді закритого перелому в/3 правої ліктьової кістки зі зміщенням, ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани лоба, забою грудної клітини, забою поперекового відділу хребта, забою правого кульшового суглобу;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , були спричинені середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді закритого перелому 8-9 ребер зліва, закритого перелому 10-11 ребер справа, забою грудного та поперекового відділів хребта, забою правого ліктьового суглобу.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, є порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.10.1, 12.1 ПДР України, а саме:

10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події, а саме уникнути виїзду за межі проїзної частини дороги та перекидання автомобіля, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних норм ПДР України.

Порушення ОСОБА_3 п. 10.1, п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до їхньої загибелі, а потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 визнав повністю.

Пояснив, що 05.10.2023 о 19 год. 30 хв. його забрали з н.п. Костянтинівка і привезли в н.п. Новомосковськ на стоянку близько 23 години, де йому дали ключі від автомобіля, щоб він перевіз людей. Близько 23 год. 10 хв. йому зателефонував роботодавець та сказав забрати одного пасажира з н.п. Добропілля. Цим пасажиром був ОСОБА_10 , якого він забрав 06.10.2023 о 1 годині з н.п. Добропілля, а о 2 год. 30 хв. на вокзалі забрав ще трьох військовослужбовців і він повіз їх у м. Київ. Рухався зі швидкістю 90 км/год. Дорога в одному напрямку має дві смуги руху. За м. Кобеляки його засліпив зустрічний вантажний транспортний засіб, і з метою не створення аварійної ситуації для автомобілів, які рухалися з ним в попутному напрямку, він вирішив зупинитися на узбіччі. На узбіччі побачив бордюр, хотів його об`їхати, але лопнуло колесо. Внизу узбіччя був рів, куди і з`їхав автомобіль. Чи були перед моментом ДТП попутні автомобілі, які рухалися ззаду нього не пам`ятає. Після ДТП він вийшов з автомобіля. Потім вийшли двоє військових, а один залишився в автомобілі та був без свідомості. Один з потерпілих, у якого були зламані ребра, спочатку ходив, від допомоги відмовився, потім ліг. Пізніше він помер. Розкаюється у вчиненому.

Крім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України підтверджується доказами, дослідженими судом, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що її син ОСОБА_15 був військовослужбовцем та напередодні надіслав їй СМС повідомлення, де зазначив, що їде в Житомир на навчання. 06.10.2023 їй повідомили, що син загинув. У нього залишилося двоє дітей. Батько обвинуваченого пропонував їй матеріальну допомогу на поховання сина, надіслав 10 000 грн, однак вона від цих коштів відмовилася. Обвинуваченого не пробачила, вважає, що він повинен нести відповідальність, заслуговує покарання, яке визначить суд. Підтримала цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 300 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки втратила сина.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив суд, що є батьком обвинуваченого ОСОБА_3 . З червня 2022 року разом з сином живуть в АДРЕСА_2 . Він є інвалідом другої групи, в зв`язку з чим від сина потребує постійної допомоги. Після ДТП він зв`язався з потерпілою ОСОБА_9 та надав їй матеріальну допомогу в розмірі 10 000 грн. таку ж допомогу він надав і потерпілій ОСОБА_7 , однак остання кошти повернула. Потерпілому ОСОБА_10 він сплатив 5000 грн у відшкодування заподіяної шкоди. З потерпілим ОСОБА_11 не спілкувався, матеріальної допомоги не надавав.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться письмовими доказами, дослідженими судом:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.10.2024 та схемою і фототаблицями до нього, відповідно до якого місце ДТП розташовано на а/д Р-52 Дніпро-Решетилівка (Н-31), 141 км+700м. Огляд проведено в похмуру погоду, без опадів. Вид події - виїзд ТЗ до межі проїзної частини та перекидання ТЗ. Проїзна частина - пряма в плані. Спуск крутизною. Вид та стан покриття - цеглянобетонне, сухе, чисте, нерівності та пошкодження відсутні. Дорожнє покриття шириною 10,5 м, призначено для руху в одному напрямку. Дорожня розмітка - 1.2, 1.5. До проїзної частини примикають інші елементи дороги та споруди: справа - кювет, стьоки (відводи) для води і жолоби; зліва - металева огорожа.

Протокол огляду місця події, схема ДТП підписана обвинуваченим ОСОБА_3 без зауважень (т.1 а.а.191-210);

- висновком експерта № СЕ-19/117-23/15363-ІТ від 13.11.2023, відповідно до якого мінімальна швидкість автомобіля RENAULT MEGANЕ, д.н.з. НОМЕР_1 в умовах даної події становила 52,43 км/год.

В умовах заданої події водій автомобіля RENAULT MEGANЕ, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля RENAULT MEGANЕ, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди (т.2 а.с.3-7);

- висновком експерта № Е-19/117-23/15366-ІТ від 23.11.2023, відповідно до якого на момент проведення огляду робоча гальмівна система автомобіля RENAULT MEGANЕ, д.н.з. НОМЕР_1 знаходилася у працездатному стані, несправностей, які б впливали на працездатність робочої гальмівної системи автомобіля не виявлено.

На момент проведення огляду ходова частина автомобіля знаходилася у технічно-несправному та непрацездатному стані. Несправності ходової частини, окрім встановлення на одну (задню) вісь транспортного засобу шин різних моделей з різними малюнками протектора, настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Несправність ходової частини, а саме: встановлення на одну вісь транспортного засобу шин різних моделей з різними малюнками протектора - настала до моменту дорожньо-транспортної пригоди.

На момент огляду рульове керування автомобіля RENAULT MEGANЕ, д.н.з. НОМЕР_1 знаходилося у технічно-несправному та непрацездатному стані. Дані несправності настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (т. а.с.244-253);

- протоколом огляду трупа від 06.10.2023 та фототаблицями до нього, відповідно до яких на узбіччі траси Н-31 за с. Свічкареве Полтавського району Полтавської області у напрямку м. Решетилівка, було оглянуто труп ОСОБА_13 (т.1 а.с.213-228);

- висновком експерта № 81 від 06.11.2023, яким встановлено, що смерть ОСОБА_13 виникла в результаті автотравми з тупою травмою гр. клітки, множинним переломами ребер справа і зліва, розривами обох легень, від гострої крововтрати. При судово-медичній експертизі ОСОБА_13 виявлені такі тілесні ушкодження: тупа травма грудної клітки і голови, множинні двохсторонні переломи ребер з пошкодженням плеври і крововиливами, розриви тканини обох легень з крововиливами, двохсторонній гемоторакс, гостра крововтрата, тупа травма голови, підшкірна гематома справа в лобно-скроневій області, дрібні субарахноїдальні крововиливи в області склепіння правої півкулі, крововиливи в корені легень, крововиливи в судинний пучок серця, круглу зв`язку печінки, крововилив в параортальну клітковину і жирову клітковину правої нирки і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент отримання (т.2 а.с.8-9);

- свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 (т.1 а.с.65);

- протоколом огляду місця події від 06.10.2023 та фототаблицями до нього, відповідно до якого було оглянуто труп ОСОБА_14 в палаті №1 реанімаційного відділення КНП «Кобеляцька міська лікарня» (т.1 а.с.229-234);

- висновком експерта № 82 від 06.11.2023, яким встановлено, що смерть ОСОБА_14 виникла в результаті тупої травми голови з масивними крововиливами під тверду мозкову оболонку, від набряку головного мозку.

При судово-медичній експертизі ОСОБА_14 виявлені такі тілесні ушкодження: тупа травма голови з масивним крововиливом в правій лобно-скроневій ділянці з відшаруванням м`яких тканин від кісток черепа, масивний крововиливи під тверду мозкову оболонку зліва, множинні субарахноїдальні крововиливи в області правої і лівої півкуль мозку, набряк головного мозку. Правосторонні переломи ребер. Розрив правої легені на фоні крововиливу, правосторонній гідроторакс, ознаки струсу тіла: крововиливи в корені легенів, круглу зв`язку печінки, судинний пучок серця, синці і садна на тілі і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент отримання (т.2 а.с.10-12);

- свідоцтвом про смерть ОСОБА_14 (т.1 а.с. 64);

- висновком експерта за даними мед. документації № 488 від 24.11.2023, відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_11 виявлені такі тілесні ушкодження: закритий перелом 8-9 ребер зліва, закритий перелом 10-11 ребер справа, забій грудного та поперекового відділів хребта, забій правого ліктьового суглобу.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути при ДТП.

Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_11 відповідають часу і обставинам, викладеним в описовій частині постанови (т.2 а.с.13-14);

- висновком експерта за даними мед. документації № 489 від 22.11.2023, відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження: закритий перелом в/3 правої ліктьової кістки зі зміщенням, ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана лоба, забій грудної клітки, поперекового відділу хребта, забій правого кульшового суглоба, які виникли від дії тупих предметів.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути при ДТП.

Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 відповідають часу і обставинам, викладеним в описовій частині постанови (т.2 а.с.17-18);

- висновками № 26 від 06.10.2023 та № 27 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких у ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено (т.1 а.с.211-213).

Вищевказані докази, досліджені судом, є належними, допустимими, достовірними, взаємодоповнюють один одного, і в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі вину обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні і його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та спричинили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання не буде достатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема наявність незнятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека є найвищими соціальними цінностями. Кримінальний кодекс України здійснює охоронну функцію щодо вказаних цінностей, зокрема, ч.3 ст.286 КК України встановлює кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, якщо вони спричини загибель кількох осіб.

Крім того, суд дає оцінку й тому, що ОСОБА_3 , керуючи автомобілем, грубо порушив Правила дорожнього руху, що призвело до загибелі потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та спричиило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , чим проявив байдуже ставлення до життя, здоров`я та безпеки людини, що згідно Конституції України є найвищими соціальними цінностями.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що він вчинив з необережності тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, а також його ставлення до вчиненого діяння та його наслідків, зокрема, висловлювання жалю щодо заподіяних наслідків, надання матеріальної допомоги потерпілим. Судом враховується досудова доповідь щодо обвинуваченого. Також судом враховано, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 загинуло двоє військовослужбовців Збройних Сил України, які захищали Україну від збройної агресії російської федерації. Крім того, судом врахована позиція потерпілих осіб, зокрема потерпілої ОСОБА_9 , яка надала письмову заяву про призначення суворого покарання обвинуваченому та думки потерпілої ОСОБА_7 , письмових заяв потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_11 про призначення покарання на розсуд суду.

З врахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.286 КК України.

Підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням іспитовим строком суд не вбачає.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, свідоме нехтування обвинуваченим правил безпеки та правил дорожнього руху України, що спричинило загибель двох потерпілих та спричинило тяжкі тілесні ушкодження іншим двом потерпілим, суд приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк два роки.

Таким чином при визначенні міри покарання суд виходить із наявних у нього дискреційних повноважень щодо призначення покарання і прийшов до висновку, що визначена йому міра (вид і розмір), із застосуванням позбавлення права керування транспортними засобами, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, як ним самим, так і іншими особами.

Вирішуючи справу в частині заявленого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову про відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., суд виходить з наступного.

За вимогами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, задвана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею

Суд вважає, що сам факт загибелі сина є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань, враховуючи те, що згідно з ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З урахуванням викладених обставин, та враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_3 цивільний позов визнано повністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.01.2024 року закінчується 28 березня 2024 року.

З метою забезпечення виконання вироку суду необхідно продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк початку відбування покарання рахувати з дати затримання ОСОБА_3 з 6 жовтня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В справі були проведені експертизи, тому з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати за їх проведення в загальній сумі 4302 (чотири тисячі триста дві) гривні.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.10.2023 року було накладено арешт на автомобіль RENAULT MEGANЕ, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , який необхідно скасувати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,373,374,376,394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

Строк початку відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_3 з 6 жовтня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 300 000 (триста тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду Полтавської області від 09.10.2023 р. на автомобіль RENAULT MEGANЕ, д.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази:

- автомобіль RENAULT MEGANЕ, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходяться на зберіганні у ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - повернути власнику ОСОБА_12 ( АДРЕСА_3 );

- мобільний телефон «Redmi», сумку захисного кольору з речами ОСОБА_13 : паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення про професійне навчання, військовий квиток, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, пластикова картка «Укрсиббанку», пластикова картка «Ощадбанку», пластикова картка «Приватбанку», пластикова картка «Монобанку» на ім`я ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 1220 гривень; одяг та взуття ОСОБА_13 , які знаходяться на зберіганні у СУ ГУНП в Полтавській області - передати потерпілій ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 );

- одяг та взуття ОСОБА_14 , які знаходяться на зберіганні у СУ ГУНП в Полтавській області - передати потерпілій ОСОБА_9 ( АДРЕСА_5 ).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експерта в загальній сумі 4302 (чотири тисячі триста дві) гривні.

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 6 жовтня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення його копії.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя