Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/59/24
Провадження № 1-кп/391/60/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2024 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у селищі Компаніївка обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сасівка, Компаніївського району, Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судмого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 20.10.2023 р. по 01.11.2023 р. (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) у нічний час доби, ОСОБА_5 , перебував на вулиці Береговій, біля домоволодіння АДРЕСА_3 біля домоволодіння, яке належить ОСОБА_4 , при цьому достовірно знаючи, що останній вдома не перебуває.

В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинним умисел на викрадення чужого майна, а саме майна, яке знаходилось у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, впевнившись, що його злочинні дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу, проник на територію домоволодіння, після чого підійшов до вхідних дверей їх, відчинивши, потрапив до житлового будинку, звідки з кімнати викрав: мобільний телефон марки ХІОМ1 «РОСО» МЗ, вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 100/24-27 від 25.01.2024 року становить 2665 гривень 60 копійок, чоловіче шкіряне портмоне чорного кольору вартість якого, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 100/24-27 від 25.01.2024, становить 209 гривень 40 копійок, металеву флягу, вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 100/24-27 від 25.01.2024 становить 205 гривень 60 копійок, музичні колонки марки «НОСО», вартість яких згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 97/24-27 від 23.01.2024, становить 402 гривні 50 копійок, та музичні колонки «DIWOOM», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 97/24-27 від 23.01.2024 становить 254 гривні 80 копійок. Вказані речі помістив до рюкзаку та полімерного пакету.

З місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними, протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3737 гривень 90 копійок.

Дії ОСОБА_5 в ході досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості. Крім того, обвинувачений зазначив, що дійсно скоїв крадіжку за обставин, викладених в обвинувальному акті, які не заперечує та не оспорює, в скоєному розкаюється.

Його захисник, прокурор та потерпілий також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

30.01.2024 р. між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_6 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_5 зобов`язується: беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри у судовому провадженні; відшкодувати збитки, завдані потерпілому в повному обсязі, протягом трьох місяців з моменту винесення вироку по даному кримінальному провадженню.

Згідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, в яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів. Потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення угоди, що підтвердив в судовому засіданні. Дане провадження не є провадженням щодо юридичної особи.

Обвинувачений зобов`язався відшкодувати збитки, завдані потерпілому в повному обсязі, протягом трьох місяців з моменту винесення вироку по даному кримінальному провадженні, з чим потерпілий, захисник та прокурор погодились.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України (також умови дотримання обов`язків, зазначених в угоді), характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами (в тому числі надання потерпілим згоди на укладення та затвердження угоди) є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання в вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном, не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що в разі призначення покарання з іспитовим строком, на нього будуть покладені обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України, проти чого останній не заперечував. Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник, прокурор, потерпілий погодились на зазначене вище покарання.

Положення ст. 473 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозумілі, наслідки укладання та затвердження угоди їм відомі (в тому числі щодо апеляційного та касаційного оскарження, відмова від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України). Підстав для відмови в затвердженні угоди, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , вважає можливим ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стане, та призначити останньому узгоджені сторонами та зазначені вище вид та міру покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 30.01.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_6 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання в вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один (1) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Витрати за проведення експертиз по справі в сумі 3 029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять коп.) стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази:

-музичну колонку «DIWOOM» із зарядним пристроєм, музичну колонку «НОСО», металеву флягу, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому;

-записку з текстом «часи одкуплю, тіліфон позже оддам.» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням положень ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1