Провадження № 1-кп/947/899/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 17.02.2024 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 27.09.2023 року по 15.02.2024 року ОСОБА_6 , систематично вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та фізичному насильстві у виді штовхання, та призвело до психологічних страждань та суттєвого погіршення якості життя ОСОБА_4 .

Так, 27.09.2023 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 психологічне насильство, а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП постановою Київського районного суду міста Одеси від 09.11.2023 року у справі № 947/33532/23.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 22.11.2023 року приблизно о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , нецензурно висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_4 , штовхав її, чим вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство, за що відносно ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, який є предметом розгляду Київського районного суду міста Одеси.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 23.11.2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , погрожував своїй матері ОСОБА_4 фізичною розправою, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, штовхав, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного та фізичного домашнього насильства за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП постановою Київського районного суду міста Одеси від 16.01.2024 року у справі № 947/1415/24.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 24.11.2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 психологічне насильство, а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, про що складений протокол про вчинене адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_4 , ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, та знову, 15.02.2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 , психологічне насильство, що виразилося у нецензурних висловлюваннях, словесних образах на адресу потерпілої, приниженні та залякуванні, внаслідок чого останньою подано відповідну заяву про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Як встановлено, кожного разу окремо, а саме: 27.09.2023 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, 22.11.2023 року приблизно о 15 годині 40 хвилин, 23.11.2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, 24.11.2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, 15.02.2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи за спільним місцем мешкання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно останньої психологічне та фізичне насильство у вигляді словесних образ, штовханні, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, образах, приниженні останньої, за що ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП психологічного та фізичного домашнього насильства відносно ОСОБА_4 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за вчинення психологічного та фізичного домашнього насильства.

Разом з тим, продовжуючи свої протиправні дії, 15.02.2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи за місцем спільного проживання з потерпілою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 психологічне насильство, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, приниженні, внаслідок чого потерпілою було подано відповідну заяву про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу виразилось в систематичному домашньому насиллі психологічного та фізичного характеру ОСОБА_6 по відношенні до своєї матері ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України - вчинення умисного систематичного психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, у нього склалися складні стосунки з матір`ю, тому між ними за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично виникали конфлікти. Підтвердив, що кожного разу: 27.09.2023 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, 22.11.2023 року приблизно о 15 годині 40 хвилин, 23.11.2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, 24.11.2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, 15.02.2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин він за спільним місцем мешкання з ОСОБА_4 , в ході конфліктів словесно ображав, штовхав, погрожував, висловлювався нецензурною лайкою в її бік, принижував. За вчинення вказаних дій, співробітниками поліції складалися протоколи та він був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності судом.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто вчинення умисного систематичного психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство), доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, на час вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, санкція ст. 126-1 КК України передбачала покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Разом з тим 28.03.2024 року набрали чинності зміни до КК України, внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ, відповідно до яких санкція ст. 126-1 КК України викладена у новій редакції та за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Тобто редакцією санкції ст. 126-1 КК України, чинною на час судового розгляду, замість арешту передбачений новий вид покарання у виді пробаційного нагляду, який є більш м`яким покаранням відповідно до ст. 51 КК України, а тому зазначений закон має зворотну дію в часі та підлягає застосуванню при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

За наведених обставин, враховучи суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, задовільну характеристику, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини та обтяжуючу обставину - є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду та покласти обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України покла сти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок проходження програми для кривдників строком на 1 місяць.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1