У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1724/24

Провадження № 1-кс/210/587/24

27 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000358 від 25.03.2024 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що слідчими СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 від 25.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Криворізької південної окружної прокуратури.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні 26.03.2024 повідомлено про підозру:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, має професійно-технічну освіту, малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.03.2023 приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до раніше знайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення квартири АДРЕСА_3 , розпочав спілкування та спільне вживання алкоголю з ОСОБА_6 в приміщенні кухні даної квартири.

Під час спільного вживання алкоголю на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_7 приблизно о 13 год. 18 хв. наніс один удар невстановленим слідством предметом в область голови ОСОБА_6 , в результаті чого у останнього виникла гостра неприязнь до ОСОБА_7 та раптово виник умисел, спрямований на заподіяння йому смерті. ОСОБА_6 взяв з поверхні столу, встановленого в приміщенні кухні вказаної вище квартири кухонний ніж, підшукавши собі знаряддя вбивства.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_7 , з мотивів гострої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, утримуючи кухонний ніж у правій руці, приблизно о 13 годині 20 хв. 25.03.2024 умисно завдав потерпілому ОСОБА_7 , клинком ножа не менше одного удару в область грудної клітини зліва, а саме місць розташування життєво важливих органів людини, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на підлогу.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 та бажаючи настання саме таких наслідків, наніс не менше одного удару рукою та ногою в область тулубу та голови ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_6 вирішив, що вчинив усі дії, необхідні для заподіяння смерті ОСОБА_7 та вийшов з приміщення квартири АДРЕСА_3 , а потерпілий ОСОБА_7 зміг виповзти з приміщення кухні в коридор вказаної квартири та був помічений мешканкою будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_8 , яка викликала бригаду швидкої медичної допомоги.

В цей же день 25.03.2024 приблизно о 14 год.30 хв. потерпілий ОСОБА_7 був госпіталізований бригадою швидкої медичної допомоги до реанімаційного відділення КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » КМР», в якому ОСОБА_7 було надано своєчасну медичну допомогу. Таким чином, смерть ОСОБА_7 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 .

Злочинні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України за ознаками закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі.

25.03.2024 о 18 год. 58 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

26.03.2023 о 14 год. 05 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_6 , обґрунтована доказами, зібраними в ході досудового розслідування, зокрема:

1) Протоколом огляду місця події від 25.03.2024;

2) Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

3) Протоколом допиту ОСОБА_10 ;

4) Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

5) Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

6) Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

7) Протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6

8) Речовими доказами, вилученими в ході огляду місця події.

9) Іншими матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування

На думку сторони обвинувачення, відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, однак обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Підставою для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити наступні дії:

п.1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду, враховуючи суворість покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення (від 7 до 15 років позбавлення волі) ОСОБА_6 зможе покинути територію м. Кривого Рогу з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину з метою недопущення затримання правоохоронними органами. ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, схильний до вживання алкогольних напоїв, не проживає за місцем реєстрації, постійно змінює місця проживання у АДРЕСА_1 , що вказує на високий ступінь ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу об`єктивно не зможе запобігти вказаному ризику, оскільки підозрюваний не буде обмежений у пересуванні та не буде під постійним контролем органів правопорядку.

п.3) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_7 .

Достовірно знаючи анкетні дані свідків та потерпілого, їх місце проживання, ОСОБА_6 зможе прямо або опосередковано із використанням інших осіб здійснювати моральний або фізичний вплив на свідків та потерпілого з метою зміни останніми показань та недопущення викриття ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.

Оскільки свідки та потерпілий мають бути допитані судом підчас судового розгляду, вказаний ризик на стадії досудового розслідування має високий ступінь.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу об`єктивно не зможе запобігти вказаному ризику, оскільки підозрюваний не буде обмежений у пересуванні та не буде під постійним контролем органів правопорядку.

п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється.

ОСОБА_6 , будучи схильним до вживання алкоголю, маючи високий ризик летальності, будучи схильним до застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема проти життя та здоров`я особи.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу об`єктивно не зможе запобігти вказаному ризику, оскільки підозрюваний не буде обмежений у пересуванні та не буде під постійним контролем органів правопорядку.

Разом з тим, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Законом України № 2102-IX затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні".

Вказані обставини значно ускладнюють здійснення контролю за виконанням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків поза установою пенітенціарної служби України у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Наголошує на тому, що відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України передбачена необхідність встановити високий чи підвищений рівень вірогідності існування відповідних ризиків, а не вимога доводити наявність реального наміру особи вчинити певні дії, здійснити підготовку до їх вчинення, або факт безпосереднього вчинення таких дій після повідомлення про підозру у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1ст. 115 КК України,наведені ризики та обставини, що свідчать про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, а тому слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на строк до 60 днів, без визначення розміру застави.

Слідчий та прокурор, кожен окремо, у судовому засіданні підтримали клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважають, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та забезпечить неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки, що має суттєве значення як під час досудового розслідування так і під час подальшого судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_6 просить не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , заперечував частково щодо задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування 0000358 від 25.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

16 липня 2023 року, в рамках кримінального провадження №0000804, ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

25.03.2024 о 18 год. 58 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі п.1 ч.1 ст.208 КПК України, що вбачається з протоколу затримання.

26.03.2023 о 14 год. 05 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Повідомлення про підозру вручене ОСОБА_6 особисто під підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, який ніде не працює, офіційно не працевлаштований, постійного місця роботи не має, а з цього не має постійного джерела доходів, тому ОСОБА_6 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної особи, стан його здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків.

Виходячи з тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 злочину, а саме за ознаками закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором та слідчим у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_6 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, який кваліфікується за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, дані стосовно особи та враховує його соціальні зв`язки за місцем проживання, тяжкість інкримінованого йому злочину.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри, яка пред`явлена ОСОБА_6 станом на момент розгляду клопотання не спростована.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_6 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі, прокурором в судовому засіданні доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_6 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Проте, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Підстав для визначення ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту за доводами сторони захисту слідчий суддя не вбачає, з огляду на положення п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства.

Крім того, виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обчислювати з моменту затримання останнього, тобто з 25 березня 2024 року по 23 травня 2024 року включно, у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000358 від 25.03.2024 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 25 березня 2024 року по 23 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27 березня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1