Провадження №: 1-кп/336/938/2024
У Х В А Л А

іменем України

20 травня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лікарівки Олександрійського району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України

В С Т А Н О В И В:

13.05.2024 суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № № 0000958 від 10.02.2024

В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, обвинувальний акт складений відповідно до вимог процесуального закону, просив суд призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників судового провадження.

Прокурором також заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, яке мотивовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливого тяжкого злочину, та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та захисник вважали за можливе призначення справи до судового розгляду, просили розглядати справу суддею одноособово.

Щодо продовження запобіжного заходу захисник вважав, що ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними, обвинувачений вважається раніше не судимою особою, проходить військову службу з 2019 року, у разі обрання запобіжного заходу може мешкати у друга, який винаймає житло у м. Запоріжжі. У разі прийняття судом рішення щодо продовження запобіжного заходу, захисник просив зменшити розмір застави до мінімального рівня.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Ознайомившись із матеріалами обвинувального акту та наданими документами кримінального провадження, суд не встановив наявність підстав для прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, закриття провадження для справи чи направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності.

Розгляд справи слід здійснювати суддею одноособово, обставини справи не вимагають її судового розгляду в закритому судовому засіданні.

Ґрунтуючись на матеріалах кримінального провадження, необхідним є виклик учасників кримінального провадження, а саме прокурора, обвинуваченого та його захисника.

При вирішенні клопотання прокурора продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Виходячи із змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Як вбачається із змісту клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2024 (справа 333/3104/24) на стадії досудового розслідування слідчим суддею обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно, як альтернативний запобіжний захід, визначено розмір застави у межах 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

Зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні Байковцем злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, а також існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від слідства та суду, незаконного тиску на свідків у кримінальному провадженні, продовження кримінального правопорушення або вчинення іншого, а також недостатність більш м`яких заходів для їх запобігання.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінюючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На теперішній час рівень раніше встановлених ризиків не зменшився й стороною захисту, незважаючи на заперечення проти продовження запобіжного заходу, не приведено достатніх фактичних обставин, які б свідчили про протилежне.

Так, дійсно відповідно до наведених у клопотанні відомостей ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК вважається не судимою особою.

Проте в клопотанні зазначено, що 30.06.2021 обвинувальний акт за ч.1 ст.309 КК органом дізнання направлений до Дружківського міського суду Донецької області, а 29.03.2023 слідчим відділом Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області складено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 263 КК України, який з угодою про визнання винуватості направлений до суду. Жодне із вказаних кримінальних проваджень на теперішній час не завершено відповідним судовим рішенням, що стороною захисту не заперечується.

Ці відомості суд оцінює в в світлі положень п. 10 ч.1 ст. 178 КПК України, як обставини, що підлягають врахуванню при обранні запобіжного заходу.

Суд зауважує, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Отже, враховуючи тяжкість можливого покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, вірогідність незаконного впливу на свідків, у тому числі через можливість доступу до зброї як військовослужбовця, можливість продовження злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, з метою ухилення як від військової служби, так і від суду, у тому числі шляхом переходу на тимчасово непідконтрольну територію України, вищезазначеним ризикам не можливо запобігти шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі застави у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею.

Жодних обставин, що б свідчили про неможливість внесення застави у раніше визначеному розмірі, стороною захисту не приведено.

За наведеного суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

Роз`яснити обвинуваченому, що він або будь-яка інша особа мають право в будь-який час внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді від Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2024.

Керуючись ст.ст. 314-316, 336, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, о 12:30 год. 24 червня 2024 року, який відбудеться в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Справу розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 135-139 КПК України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів, тобто по 18 липня 2024 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошено 21.05.2024 о 08-45 год.

Суддя ОСОБА_1