Справа № 370/282/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3014/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Макарівського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 11.11.2022 о 21 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 , вийшовши зі сторони пасажирського сидіння автомобіля Citroen C4 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору на АЗС ТОВ «ОККО-драйв», яка розташована за адресою: вул. Київська, 50/52, с. Калинівка Бучанського району Київської області , зайшов до приміщення магазину №КВ07 при АЗС ТОВ «ОККО-драйв». Так, перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_7 , здійснив покупку однієї упаковки арахісу, двох стаканів кави-лате XLта одноразової електронної сигарети VAAL1500 зі смаком смузі-лід, попередньо застосувавши свою карту програми лояльності ОККО, після чого почав роздивлятись різноманітні товари на стелажах в приміщенні вказаного магазину. В подальшому, ОСОБА_7 підійшов до стелажу в магазині, на якому знаходились портативні зарядні пристрої та почав їх роздивлятись. В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку портативного зарядного пристрою «Trust Primo ECO» потужністю 20000 mAh чорного кольору.

В подальшому, ОСОБА_7 з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, діючи в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», який в подальшому був неодноразово продовжений, востаннє продовжено до 19.02.2023 включно Указами Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №8189/2022 та 8190/2022, лівою рукою дістав з верхньої полиці стелажу портативний зарядний пристрій «TrustPrimo ECO» потужністю 20000 mAhчорного кольору, та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переклав портативний зарядний пристрій до лівої руки, накривши його упаковкою раніше придбаного арахісу з метою укриття факту таємного викрадення майна.

ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, пройшов повз касу, усвідомлюючи, що у нього в руках знаходиться викрадений портативний зарядний пристрій «Trust Primo ECO» потужністю 20000 mAh чорного кольору, залишив приміщення магазину №КВ07 при АЗС ТОВ «ОККО-драйв», та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 ТОВ «ОККО-драйв» в особі представника потерпілого ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2299 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник в апеляційній скарзі просить пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання, застосувавши ст.69 КК України та призначити покарання у виді штрафу.

В обґрунтуванні вказує, що міра покарання, призначена обвинуваченому є занадто суворою. На думку апелянта, суд першої інстанції повною мірою не врахував всіх встановлених у справі пом`якшуючих обставин, зокрема щирого каяття, добровільного відшкодування шкоди, активного сприяння розкриттю злочину, перебування на утриманні ОСОБА_7 трьох малолітніх дітей. Крім того, суд залишив поза увагою відсутність претензій з боку потерпілого. З огляду на вказане, захисник вважає, що покарання у виді штрафу буде справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_7 .

Крім того, сторона захисту звертає увагу, що в оскаржуваному вироку суд вказав, що обвинувачений не працює. Проте, ОСОБА_7 з 13.07.2023 року зареєстровано ТОВ «ТРІХАУС БІЛДЕРС», у якій обвинувачений є директором та учасником. Тому з 13.07.2023 року ОСОБА_7 працює, та має можливість утримувати дітей та сплатити штраф.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про участь обвинуваченого в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслали.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні трьох малолітніх дітей. Обставинами, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України та застосуванням звільнення від призначеного основного покарання на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком мінімальної тривалості - 1 рік.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було належним чином враховано дані щодо особи обвинуваченого при призначенні покарання колегія суддів вважає безпідставними. На думку колегії суддів, судом першої інстанції надана належна оцінка сукупності характеризуючих особу обвинуваченого даних та обставинам вчинення злочину.

Колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги щодо необхідності застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень ст.69 КК України, адже під час розгляду кримінального провадження, як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, не встановлено сукупності таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. В свою чергу, обставини вчинення злочину вказують, що обвинувачений усвідомлюючи, що в приміщенні магазину ведеться спостереження відеокамерами, здійснив крадіжку портативних зарядних пристроїв, що свідчить певну зухвалість дій обвинуваченого.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо наявності такої обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Адже, під активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, при цьому таке сприяння має бути активним та певною мірою ініціативним.

Усі факти та обставини вчиненого злочину були встановлені самостійно правоохоронними органами, жодних нових фактів по справі, ніж ті, що були встановлені слідством самостійно, обвинувачений не повідомив. Поведінка обвинуваченого не є проявом активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, адже вона жодним чином не була направлена на активну та ініціативну допомогу слідству. Визнання вини ОСОБА_7 та щире каяття є окремими обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК і вже були враховані судами.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги захисника щодо необхідності застосування ст.69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання, слід вважати необґрунтованими та безпідставними.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Макарівського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: