Справа № 209/2034/24
Провадження № 1-кп/209/175/24
В И Р О К

Іменем України

11 квітня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 209/2034/24 (пр. № 1-кп/209/175/24), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 16 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу Президента України № 62/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05.30 годин 24 лютого 2022 року на території України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, введено воєнний стан. На підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 62/2022 від 24 лютого 2022 року з моменту введення воєнного стану в Україні та з моменту оголошення рішення про мобілізацію настає особливий період відповідно ЗУ «Про оборону України» від 06грудня 1991 року та ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, у зв`язку із чим територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки було розпочато призов громадян за мобілізацією у відповідності до п. 17 ч. 1 ст. 106 Конституції України. ОСОБА_5 у період з 27 січня 2024 року по 30 січня 2024 року пройшов медичний огляд, за результатами якого призовною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 , на підставі графи 2 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року, останнього визнано придатним для проходження військової служби, та на підставі чого вирішено призвати на військову службу за мобілізацією до лав Збройних сил України, відповідно до ЗУ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», згідно якої на військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років та старші особи, та не мають права на звільнення або відстрочку від призову на військову службу. 01 лютого 2024 року військовозобов`язаному ОСОБА_5 , у зв`язку із заходами проведення призову за мобілізацією, на особливий період, було вручено повістку, якою останній викликався 02 лютого 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 62/2022 для проведення призову за мобілізацією та відправлення у одну із військових частин Збройних Сил України. Підпис у графі «підпис військовозобов`язаного» у розписці-повістці від 01 лютого 2024 року, про явку 02 лютого 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 та відправлення у військову частину у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації було виконано самим ОСОБА_5 . Однак, 02 лютого 2024 року, усупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією на особливий період, будучи достовірно обізнаним про проведення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації, будучи придатним для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх суспільно небезпечних дій, достовірно знаючи про час та місце його виклику до пункту збору для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, не прибув, а про причини своєї неявки не повідомив, тобто ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Протиправні дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Під час досудового розслідування, 25 березня 2024 року в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних підстав:

Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до нетяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не виявлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання за ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Виходячи з викладеного та враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав, в здійсненому покаявся, раніше не судимий, дітей на утриманні не має, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем мешкання, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 з іншого боку.

Судові витрати пов`язані із залученням експертів, в розмірі 3029,12 гривень слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 370, 371, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Угоду від 25 березня 2024 року про визнання винуватості укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , з іншого боку - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- п. 1 ч. 1 - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- п. 2 ч. 1 - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- п. 2 ч. 3 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 суму вартості проведення експертизи в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_5 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 25 березня 2024 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1