Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/434/24

Номер провадження: 1-кп/511/153/24

20 березня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000013 від 4 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаїв, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , заміжньої, працюючої прибиральницею на Депо РПЧ № 9 міста Одеса, має на утриманні дитину 2013 року народження, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -

сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в період дії воєнного стану, зокрема, 28 грудня 2023 року приблизно о 19:30, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, проходячи з задньої частини кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_3, помітила на земельній ділянці поряд з лавкою мобільний телефон марки «HUAWEI P smart Z», темного кольору.

Після цього у ОСОБА_3 виник раптовий корисливий умисел на незаконне покращення свого матеріального становища за рахунок чужого майна шляхом викрадення вказаного мобільного телефону та подальшого розпорядження на власний розсуд.

В подальшому, ОСОБА_3 перебуваючи з задньої частини кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_3, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону «HUAWEI P smart Z», темного кольору, б/у, вартістю 1650 гривень, що належить ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину ОСОБА_3 зникла та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Позиція учасників розгляду обвинувального акту.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 просила призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з можливим звільненням її від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі статті 75 КК України 1 (один) рік.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, щиро розкаялась.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, але надіслала на адресу суду заяву про розгляд вказаного обвинувального акту без її участі, претензій матеріального характеру не має та просила міру покарання призначити обвинуваченій на розсуд суду.

Висновки суду за результатами розгляду обвинувального акту.

Частина третя статті 349 КПК України визначає, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Учасники справи не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, а тому суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, що її характеризують.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Так, ОСОБА_3 раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є осудною особою згідно ст.19 КК України, оскільки не доведено протилежне, тобто під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії і керувати ними, відшкодувала шкоду потерпілій, шляхом повернення викраденого майна, має на утриманні неповнолітню доньку 2013 року народження, офіційно працевлаштована, за час проживання в місті Роздільна скарг та заяв від мешканців міста Роздільна до міської ради не неї не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувалась (за даними адміністративної комісії), не є депутатом Роздільнянської міської ради VIII скликання.

На підставі викладеного, дослідивши та оцінивши вказані обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України (крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану).

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої не встановлені.

Із досудової доповіді, складеної Роздільнянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, разом з цим, виправлення обвинуваченої без позбавлення чи обмеження волі на певний строк не становить небезпеки для суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченій в межах санкції частини 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років з можливим звільненням її від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі статті 75 КК України 1 (один) рік.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 100, 174, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт з майна, накладений 5 січня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області, а саме: з мобільного телефону «HUAWEI P smart Z» із зазначенням IMEI1) НОМЕР_1 , IMEI1) НОМЕР_2 - з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази у вигляді мобільного телефону «HUAWEI P smart Z» із зазначенням IMEI1) НОМЕР_1 , IMEI1) НОМЕР_2 , сім карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» із номером НОМЕР_3 та «Водафон» із номером НОМЕР_4 , передані під гарантійну розписку - вважати повернутими власнику після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1