Справа №463/4603/24
Провадження №1-кс/463/4118/24
У Х В А Л А

28 травня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу представника військової частина НОМЕР_1 ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 08.05.2024 про закриття кримінального провадження№0000084 від 09.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

представник військової частина НОМЕР_1 ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 08.05.2024 про закриття кримінального провадження№0000084 від 09.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Скаргу мотивує тим, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000084 від 09.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України за фактом самовільного залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану. 08 травня 2024 року слідчм ТУ ДБР винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Представник військової частина НОМЕР_1 ОСОБА_5 вважає вказану постанову незаконною та безпідставною, тому просить її скасувати.

В судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 подану скаргу підтримала та просила таку задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 проти поданої скарги заперечив, просив у задоволенні такої відмовити.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000084 слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебувало кримінальне провадження№0000084 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 08 травня 2024 року вказане кримінальне провадження було закрито.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчий прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_6 , який відсутній на військовій службі з 16.01.2023 по теперішній час, відсутні ознаки кримінального правопорушення оскільки в ОСОБА_6 на утриманні перебуває 3 (троє) дітей. Мотивуючи підстави для закриття кримінального провадження, слідчий зазначив, що 10.11.2022 ОСОБА_6 одружився на ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_6 змінив прізвище на ОСОБА_8 (прізвище дружини) та оскільки в нього на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в діях військовослужбовця ОСОБА_12 , на думку слідчого відсутній склад злочину. Військова частина НОМЕР_1 не погоджується з таким твердженням та вважає його протиправним та необґрунтованим, наявність на утриманні у військовослужбовця троє дітей не надає йому право вчиняти протиправні діяння, передбачені п.5.ст.407 КК України, а саме самовільно залишати частину. Крім того, варто зазначити, що військовослужбовець ОСОБА_12 не звертався до командування військової частини НОМЕР_1 у встановленому законом порядку з рапортом щодо звільнення його з військової служби у зв`язку з перебуванням в нього на утриманні 3(трьох) дітей і загалом факт утримання ним дітей викликає сумніви, оскільки як зазначено в постанові він та його дружина безробітні.

Так старшим слідчим другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 не проведено перевірки даних у Виконавчому комітеті Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області, обмежився лише допитами ОСОБА_12 , його дружини ОСОБА_7 , старости Свидницького старостинського округу Яворівської міської ради ОСОБА_13 , військовослужбовця ОСОБА_14 .

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За таких обставин, оскільки слідчим досудове провадження здійснено без перевірки всіх обставин кримінального провадження, які мають значення для об`єктивного та повного розслідування, а тому постанова є передчасною, а відтак її слід скасувати.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 08.05.2024 про закриття кримінального провадження№0000084 від 09.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.05.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1