Справа № 686/7747/24
Провадження № 1-кс/686/2549/24
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000152 від 18.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 року прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 18.03.2024 року під час проведення огляду місця ДТП, а саме на: автомобіль «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 08.11.2006 Хмільницьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Вінницькій області належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, зазначив про розгляд за його відсутності, вимоги підтримав.

Володілець майна, на яке прокурор просить накласти арешт в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження досудовим розслідуванням встановлено, що 18 березня 2024 року близько 06 години 55 хвилин ОСОБА_5 , рухаючись на автомобілі марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , в світлу пору доби, без опадів, по горизонтальній ділянці з вологим покриттям, прямої асфальтобетонної проїзної частини автодороги Т-2315, сполученням «Нова Ушиця Віньківці - Солобківці» по вулиці Проскурівській в межах населеного пункту смт Віньківці, Хмельницького району Хмельницької області в напрямку м. Хмельницького, в порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), які виразились у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Так, ОСОБА_5 здійснюючи рух на вище вказаній ділянці дороги в межах населеного пункту зі швидкістю біля 80 км/год, в порушення вимог п.12.4 Правил, перевищив дозволену у населених пунктах швидкість руху не більше 50 км/год., наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 «Пішохідний перехід», виявивши, що автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку попереду керованого ним автомобіля, почав зменшувати швидкість та зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, в порушення вимог п. 18.4 Правил, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух зі сталою швидкістю з виїздом на зустрічну смугу руху з метою здійснення об`їзду автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_3 , внаслідок чого передньою правою частиною керованого ним автомобіля допустив наїзд на пішохода малолітню ОСОБА_6 , яка на той час перетинала проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу, рухаючись справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження від яких померла у приміщенні реанімаційного відділення приміщення КНП «Віньковецька БЛ».

18.03.2024 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий та вилучений з місця події автомобіль «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 08.11.2006 Хмільницьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Вінницькій області, належить на праві власності ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який поміщено на територію СПД №1 ВП №3 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання автомобіля «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , який є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, являється матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

Керуючись вимогами вищевикладеної статті, за результатами проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, 18.03.2024 автомобіль «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , було вилучено, визнано речовим доказом та поміщено на відповідальне зберігання на територію СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що за адресою АДРЕСА_2 .

Оскільки вилучений автомобіль «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , зберіг на собі механічні пошкодження, являється доказом факту дорожньо-транспортної пригоди та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, потребує проведення ряду слідчих дій, судових експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу, його подальшого огляду із залученням експерта, слід забезпечити його належне зберігання у вигляді накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що в свою чергу дасть змогу провести повне та неупереджене розслідування та забезпечити завдання кримінального провадження, визначене ст. 2 КПК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 08.11.2006 Хмільницьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Вінницькій області, належить на праві власності ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та слідової інформації, що міститься на них, тобто запобігання можливості їх приховування, псування, зникнення, втрати, передачі, пошкодження, знищення, відчуження

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або перебувають в інших фізичних або юридичних осіб, щодо яких здійснюється провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами 8 та 11 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучено 18.03.2024 року під час проведення огляду місця ДТП має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, враховуючи положення ст.ст. 170, 171 КПК України, а саме, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 08.11.2006 Хмільницьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Вінницькій області належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищевказаним транспортним засобом.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя