БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1067/23
Провадження № 1-кп/730/16/2024
У Х В А Л А

"12" березня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в залі суду),

ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борзні клопотання прокурора та захисника у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 13.10.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Андріївка Макарівського району Київської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, маючої на утриманні дітей 2005 та 2014 року народження, не працюючої, є депутатом Макарівської селищної ради VIIІ скликання, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240; ч. 2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Києві, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні дітей 2005 та 2014 року народжень, працюючого ФОП « ОСОБА_11 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240; ч. 2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у с. Хотівля Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у с. Андріївка Макарівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 13.10.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 240; ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 240; ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 240 КК України, ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 240 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 з покладанням на нього певних обов`язків.

Також, у судовому засіданні адвокатом ОСОБА_10 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на особисте зобов`язання у зв`язку з тим, що останній влаштувався на роботу та не встигає повертатися додому до часу, встановленого ухвалою суду. Крім того, останній має позитивну характеристику, до відповідальності не притягувався, виконує покладені на нього судом обов`язки.

У частині клопотання прокурора щодо продовження строку дії обов`язків обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечень не надійшло. Що стосується продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 , то захисники та обвинувачені заперечили проти задоволення такого клопотання, зазначили, що людина має працювати, а тому є підстави для зміни запобіжного заходу.

Що стосується клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , яке було підтримано іншим захисником та обвинуваченими, то прокурор вважає, що останнє є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Представник потерпілого у вказаних клопотаннях поклався на розсуд суду.

Вирішуючи клопотання прокурора та захисника, суд виходить з такого.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, що можуть бути покладені на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу, та які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України можуть бути обрані на строк не більше двох місяців. Однак, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання прокурора, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують дію додаткових обов`язків; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Крім того, ч. 4 ст. 199 КПК України визначає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку додаткових обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З аналізу вказаних норм, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, слідчий суддя має керуватися положеннями, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.09.2023 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.09.2023 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.09.2023 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків.

Ухвалами Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30.10.2023 року, від 11.12.2023 року, від 22.01.2024 року клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строку дії обов`язків задоволено частково. Продовжено щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строк дії покладених на них обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави до 22 березня 2024 року, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з обвинуваченими у кримінальному

провадженні та свідками.

Вирішуючи питання щодо доцільності дії продовження запобіжних заходів щодо обвинувачених та, у зв`язку з цим, відповідних обов`язків, судом враховується, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, оцінка яким надається судом під час прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, а виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в обвинувальному акті та клопотаннях прокурора, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених обставин. Окрім того, судом враховується тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються останні, існування ризиків, які були доведені прокурором при обранні вказаних запобіжних заходів.

Судом не було встановлено, що раніше заявлені ризики зменшились або ж перестали існувати. Свідки не допитані, потерпілий не допитувався.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, а також незаконного впливу на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, перешкоджати встановленню істини у справі іншим шляхом, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Навпаки, суд відмічає дієвість обраних запобіжних заходів щодо обвинувачених на даному етапі, що підтверджується їх відповідною процесуальною поведінкою.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_8 , то суд враховує таке.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2023 року до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Ухвалами Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30.10.2023 року, від 11.12.2023 року, від 22.01.2024 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 з покладанням на нього певних обов`язків задоволено частково. Продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту та продовжено дію обов`язків, покладених ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2023 року, на обвинуваченого ОСОБА_8 : не залишати житло з 22-00 год. до 05-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду (за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого); прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з обвинуваченими у кримінальному провадженні та свідками.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи в порядку, визначеному ч. 2 ст. 331 КПК України, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому, суд враховує, що останній є повнолітнім, раніше не судимим; за місцем служби характеризується позитивно, має відповідні соціальні зв`язки -дружину.

Також суд бере до уваги і те, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під домашнім арештом, і відомості про порушення перебування обвинуваченого під домашнім арештом до суду не надходили.

За результатами розгляду клопотання суд убачає з боку обвинуваченого ОСОБА_8 продовження існування ризиків, визначених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, при цьому ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, з плином часу суттєво зменшилися.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_8 , не дають достатніх підстав вважати, що застосування виключно запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого і не зможе запобігти вищевказаним ризикам. А отже, у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.

На думку суду, обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений період доби можливо змінити на особисте зобов`язання, оскільки будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого іншого запобіжного заходу не встановлено.

Статтею 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 з метою запобігання ухилення від суду та незаконного впливу на свідків, відносно останнього слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу суду; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Також, у своєму клопотанні прокурор просить покласти на обвинувачених певні обов`язки, в тому числі: прибувати до прокурора, повідомляти прокурора про зміну місця свого проживання.

На думку суду, коли справа перебуває вже на розгляді у суді, покладання таких обов`язків на обвинувачених суперечить меті кримінального провадження та буде надмірним втручанням у права обвинувачених, а тому, в цій частині, у клопотанні прокурора слід відмовити.

На вказане було звернуто увагу прокурора і в ухвалі Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30.10.2023 року, й в ухвалі суду від 11.12.2023 року, й в ухвалі суду від 22.01.2024 року, однак вказане систематично ігнорується прокурором.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194, 196, 331, 350, 369, ч. 1 ст. 370 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строку дії обов`язків задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строк дії покладених на них обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави до 10 травня 2024 року включно, а саме:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України

для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в

Україну;

-утримуватися від спілкування з обвинуваченими у кримінальному

провадженні та свідками.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби обвинуваченого ОСОБА_8 .

Клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити та застосувати щодо останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 :

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України

для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в

Україну;

-утримуватися від спілкування з обвинуваченими у кримінальному

провадженні та свідками.

Встановити строк дії таких обов`язків до 10 травня 2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченим, що в разі невиконання покладених обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням покладених на обвинувачених обов`язків покласти на прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити сторонам для відому.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1