Справа № 727/5358/24
Провадження № 1-кс/727/1548/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_4 від розгляду клопотання про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2024 року під час судового розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, адвокат ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_4 .

На думку заявника, слідчий суддя вже двічі брав участь у вирішенні питань про арешт майна ОСОБА_5 та його скасування. Вважає, що у слідчого судді вже сформувалася стала думка щодо обставин кримінального провадження, що викликає обґрунтовані сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

Заявник подав до суду клопотання про участь в режимі відео конференції, однак із-за технічних причин ( відсутності зв`язку) подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання з`явився, просив відмовити в задоволені заяви.

Положення ст.81 КПК України не передбачають обов`язкової участі осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні при вирішення питання про відвід.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України,(ч.1 ст.26 КПК України.)

Враховуючи вказані норми КПК України, суддя визнав за можливе проводити розгляд заяви про відвід за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. З цих же підстав їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями статті 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно до рішень Європейського суду з прав людини у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім ( рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom, рішення від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43). Отже, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Безумовною підставою є обставина, побоювання сторін, що суддя є небезстороннім, однак «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії або виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Таким чином, процесуальний закон визначає вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу.

Однак, як встановлено під час розгляду заяви про відвід, така не містить посилань на обставини, визначені у ч.1 ст. 75 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен містити відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Для встановлення наявності ознак необ`єктивності мають бути викладені такі доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в неупередженості слідчого судді, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.

Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі чи навпаки.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Попри це, заявлений відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді, що передбачені ст.75 КПК України, а зводиться до надання заявником суб`єктивних оцінок процесуальних дій даного слідчого судді при розгляді інших клопотань.

Такі оцінки та припущення не можуть слугувати самостійною і достатньою підставою для відводу слідчого судді. За відсутності доказів неупередженості судді заявлений такому слідчому судді відвід не підлягає задоволенню.

При цьому слід враховувати, що інститут відводів у кримінальному процесі не може використовуватися учасниками як інструмент тиску на суд чи суддів.

Тому у даному випадку при розгляді заяви про відвід слідчого судді, суд виходить з того, що жодних доказів неупередженості слідчого судді заявником не надано. А тому, за відсутності наведеного заявлений відвід не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_4 від розгляду клопотання про скасування арешту майна -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1