Справа № 172/137/24
Провадження № 1-кп/191/106/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 17.10.2023 відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою професійною освітою, військовослужбовця у званні солдата військової служби за контрактом на посаді стрільця-помічника гранатомета 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти і мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді стрільця-помічника гранатомета 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, з метою придбання та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, у серпні 2023 року, перебуваючи по АДРЕСА_2 , на узбіччі дороги виявив та придбав шляхом привласнення знайденого корпусу гранати DМ61 із запалом DМ 82N та корпусу гранати РГД-5, які є вибуховими речовинами та вибуховим пристроєм.

Далі, в той самий час солдат ОСОБА_4 , не маючи відповідного дозволу, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України, достеменно усвідомлюючи, що корпус гранати та корпус гранати із запалом являється вибухонебезпечними, здійснив їх носіння, шляхом переміщення безпосередньо при собі, до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в період часу з серпня 2023 року по 12 грудня 2023 року зберігав вказані вибухові речовини та вибуховий пристрій за місцем свого мешкання.

12 грудня 2023 року дізнавачем СД ВП №1 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської від 13.11.2023, під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено корпус гранати DМ61 із запалом DМ 82N та корпус гранати РГД-5, які є вибуховими речовинами та вибуховим пристроєм.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, а саме носіння, зберігання та придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючої обставиною, згідно положень ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує положення ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання має бути призначено в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне не обирати.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Крім того, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази - DVD-R диск із записом проведення обшуку у ОСОБА_4 та СD-R диск із записом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження №000084.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/46914-ВТХ від 26.12.2023 в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. (Отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/м.Син/24060300 Код отримувача , Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN): UA0004587, код класифікації доходів бюджету: 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження»).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1