Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/58/2024 Справа № 641/828/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 30.11.2022 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., про вирішення питання про роз`яснення виконання вироку,

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло вказане подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

В обґрунтування подання зазначив, що 02.05.2023 року Слобідський РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області отримав на виконання вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 30.11.2022 року щодо ОСОБА_4 .. Вирок набрав законної сили 31.12.2022 року.

16.05.2023 року до Ленінського районного суду м. Полтави скеровано подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України щодо заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт щодо ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.06.2023 року

подання уповноваженого органу з питань пробації залишено без задоволення.

27.09.2023 року з управління соціального захисту населення адміністрації

Слобідського району Харківської міської ради надійшло повідомлення, згідно з яким ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні та отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства 2 групи з 01.10.2015 року довічно.

26.10.2023 року у письмовому поясненні ОСОБА_4 просив ініціювати

Слобідський РВ подання до суду щодо розгляду питання розстрочки несплаченої

суми штрафу.

30.10.2023 року до Ленінського районного суду м. Полтави скеровано подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України щодо розгляду питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.11.2023 року подання уповноваженого органу з питань пробації задоволено та розстрочено ОСОБА_4 виплату несплаченої суми штрафу на два місяці зі сплатою кожного місяця по 255 грн.. Ухвала набрала законної сили 07.12.2023 року.

19.12.2023 року з ЄРЗО долучено ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2023 року, де вказано, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 06.01.2024 року.

05.01.2024 року з ЄРЗО долучено ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2023 року, де вказано, що стосовно ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 23.02.2024 року.

Згідно відомостей з Державної фіскальної служби України від 08.02.2024 року інформація щодо працевлаштування ОСОБА_4 відсутня, проте відомо, що останній отримував соціальні виплати від УСЗНА Слобідського району ХМР.

Станом на 08.02.2024 року ОСОБА_4 не надав до Слобідського РВ документ, що підтверджує сплату встановленої судом суми штрафу.

На підставі викладеного начальник Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області просила вирішити питання про роз`яснення виконання вироку.

Представник Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, подала до суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, просив в задоволенні подання відмовити.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 30.11.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.. Вирок набрав законної сили 31.12.2022 року.

16.05.2023 року до Ленінського районного суду м. Полтави скеровано подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України щодо заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.06.2023 року

подання уповноваженого органу з питань пробації залишено без задоволення.

Матеріали особової справи засудженого містять також повідомлення заступника начальника Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, згідно з яким ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні та отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства 2 групи з 01.10.2015 року довічно.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 26.10.2023 року, які містяться в матеріалах особової справи, останній просив ініціювати Слобідський РВ подання до суду щодо розгляду питання розстрочки несплаченої суми штрафу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.11.2023 року подання уповноваженого органу з питань пробації задоволено та розстрочено ОСОБА_4 виплату несплаченої суми штрафу на два місяці зі сплатою кожного місяця по 255 грн.. Ухвала набрала законної сили 07.12.2023 року.

Матеріали особової справи також містять копію ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2023 року, де вказано, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 06.01.2024 року, який було продовжено.

Згідно наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_4 , останньому роз`яснено про необхідність сплати штрафу у розмірі 510 грн..

В матеріалах особової справи ОСОБА_4 відсутня інформація про сплату засудженим штрафу в розмірі 510 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Виходячи зі змісту вищевказаної норми закону роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.

Відповідно до ч.1ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 56 КК України, громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Відповідно ч. 2 ст. 57 КК України, виправні роботи не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку.

Згідно ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Аналізуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що вирок суду викладений у ясній і зрозумілій формі, у суду відсутні підстави для задоволення подання про роз`яснення виконання вироку суду.

Керуючись ст. 380, 537, 539КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про роз`яснення виконання вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 30.11.2022 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1