Справа № 645/342/23
Провадження № 1-кп/645/14/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000772, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000772, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2024 року продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто до до 31 травня 2024 року включно.

21.05.2024 року прокурором ОСОБА_4 через канцелярію суду було подане клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб із поміщенням у ДУ "Харківський слідчий ізолятор", без визначення розміру застави, у зв`язку з тим, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , спричинив загибель людини. В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, змінити своє місце проживання, незаконно впливати на свідків, потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити займатися злочинною діяльністю. Зазначив, що ризики мають місце та у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, зазначені у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подане клопотання про продовження строків тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, захисник просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Прокурори заперечували проти зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Потерпіла підтримала клопотання про зміну запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Як зазначено у ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 177, ст. 331 КПК України, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, з метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, суд, вважає, що є наявними підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, суд враховує, що з часу обрання до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися підстави для застосування такого запобіжного заходу. Суд бере до уваги, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_6 зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чино, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вирішуючи питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, а тому клопотання обвинуваченого та захисника про зміну йому запобіжного заходу з триманням під вартою на цілодобовий домашній арешт, задоволенню не підлягає.

Обсяг проведених судом процесуальних дій під час судового розгляду у кримінальному провадженні не зменшують ризик переховування обвинуваченого.

За результатами встановлених судом обставин, з метою забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд дійшов висновку про наявність факторів, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, що дає підстави для визнання необхідним продовження строку тримання обвинуваченої під вартою та неможливість зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на іншій запобіжний захід, такий що не пов`язаний з триманням під вартою або його скасування.

Судом враховується тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у злочині, що у сукупності з іншими обставинами справи дає підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе запобігти ризикам та з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 62, 314-316, 177, 197, 331 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурорів про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 25 липня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1