Номер провадження: 11-сс/813/556/24
Справа № 947/7336/24 1-кс/947/3325/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 12.03.2024 про накладення арешту на майно в межах к/п №0000087 від 15.09.2023 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 362 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000087 від 15.09.2023 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 362 КК України було задоволено прокурора Одеської спеціалізованої Прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення в період часу з 29.02.2024 по 01.03.2024 обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- ноутбук марки «Lenovo G500», чорного кольору, без батареї, із серійним номером НОМЕР_1 ;

- ноутбук марки «Dell», верхня кришка червоного кольору, нижня кришка білого кольору, в розрядженому стані, серійний номер ВСМ94312НMG;

- ноутбук марки «Lenovo G500», чорного кольору, в розрядженому стані, серійний номер WB00562389;

- ноутбук марки «Lenovo IdeaPads110», верхня кришка рожевого кольору, із зображенням квітів, нижня кришка чорного кольору, серійний номер НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Sigma», чорного кольору, в розрядженому стані;

- планшет марки «Lenovo», сірого кольору, в чохлі чорного кольору, марка S5000-F, серійний номер HB07aWGN(81);

- мобільний телефон «LG», білого кольору;

- мобільний телефон марки «Iphone 4», чорного кольору, в силіконовому чохлі (прозорому з темним відтінком), модель А1384, ID:BCG-E24, 30А;

- вай-фай роутер марки «HUAWEI», чорного кольору, зі скляною поверхністю спереду, без сім-карти, модель ES5805;

- жорсткий накопичувальний диск чорного кольору марки «Transcend» 4 терабайта, серійний номер G56028-1109 в коробці;

- жорсткий накопичувальний диск марки «Kingston», сірого кольору в захисному чохлі чорного кольору, об`єм 2 терабайта, модель SXS2000/2000G в коробці;

- жорсткий накопичувальний диск марки «Western Digital», чорного кольору, з написом «Elements» WX11A66L2ZA1;

- жорсткий накопичувальний диск марки «Western Digital», сірого кольору, з написом «Ultra» номер: WX61A840615S;

- джипіес-трекер в коробці, зарядний пристрій та сім-карта НОМЕР_3 , трекер підключений до блоку живлення, номер плати 6000-10, 0000Т;

- джипіес-трекер в коробці, зарядний пристрій, трекер підключений до блоку живлення №6000-11, Т1;

- флеш-носій марки «Samsung», чорного кольору, з перехідником темно-сірого кольору, з написом «Samsung» в кількості 2 штуки;

- флеш-носій в металевому корпусі, марки «Kingston», 64GB;

- ноутбук марки «Asus», верхня кришка білого кольору, нижня червоного, модель Х55ОС, серійний номер 8136;

- TV-тюнер «Apple-TV», чорного кольору, серійний номер DVSKEZW2FF4S, зі шнором;

- професійний диктофон з вбудованою пам`яттю, без флеш-накопичувача та без батарейки, марки «OLYMPUS» LS-10, чорного кольору, в коробці під марку LS-12;

- зарядні пристрої для ноутбуків в кількості 4 штуки;

- флеш-носій в корпусі з гуми у вигляді морозива коричневого кольору;

- флеш-носій в корпусі з гуми у вигляді ведмедика;

- флеш-носій в корпусі з гуми у вигляді морозива в ріжку;

- флеш-носій в металевому корпусі золотистого кольору у вигляді кулона у формі комахи з ланцюжком золотистого кольору;

- флеш-носій в металевому корпусі золотистого кольору у вигляді кулона у формі місяця з ланцюжком золотого кольору;

- аркуш паперу білого кольору з написом вгорі «Глово №1» та переліком речей, записані з обох боків аркуша;

- папку-скорозшивач з обложкою червоного кольору, в якій є 59 аркушів з текстом та зображеннями, які свідчать про технології здійснення розвідувальних та контррозвідувальних заходів;

- папку-скорозшивач з обложкою темного кольору, в якій є 28 аркушів з текстом та зображеннями, які свідчать про технології здійснення розвідувальних та контррозвідувальних заходів;

- «Приказ интервальный №1 А» від 29.04.2014 на 3 арк.;

- ілюстрації, які демонструють технічні засоби ураження на 29 арк.;

- пояснювальну ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_10 від 11.10.2017 (на російській мові) на 1 арк.;

- пояснювальну ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_10 від 11.10.2017 (на російській мові) на 1 арк.;

- документи, пов`язані з переведенням грошових коштів ОСОБА_11 з-за кордону в тому числі з росії в 2014 році на 19 арк.;

- скрін-шоти, на яких містяться відомості щодо основних напрямків військово-тактичної діяльності, основних видів ведення бойового контакту на різних місцевостях, містах, особливості ведення диверсійно-підривної роботи (мінування транспортних сполучень, ведення оборонних дій у замкнутому просторі, пошук закладених пристроїв, тощо) на 440 арк.;

- блокнот синього кольору, зі штрих-кодом 8_690240_255210, в якому міститься рукописний текст, пов`язаний із керуванням особами (форми, методи, тощо);

- папку-скорозшивач салатового кольору, в якій наявні друковані форми з анкетами та фото осіб чоловічої статі, всього на 165 файлів;

- папку-скорозшивач жовтого кольору, в якій наявні файли з анкетами та фото осіб жіночої статі, всього на 212 файлів;

- навчально-методичний посібник в копіях «Тайны украинской охранки», внизу аркуша міститься напис «Сериал «Оборотень», посібник містить рукописний текст на 102 арк.;

- добірку скрін-шотів щодо тактики ведення диверсійно-підривної роботи та застосування окремих засобів ураження броньованої техніки (наприклад, РПГ-7) тощо, на 47 арк.;

- ілюстрації щодо зазначених у пункті 35 скрін-шотах на 167 арк., поміщені у червону папку;

- роздруківку «Учебник патриота росії» на 13 арк.;

- роздруківку скрін-шотів PDF-файлів «007-Солдат удача 1995-04» зі сторінки 39-43, всього на 14 арк.;

- ілюстрації ймовірно засобів прихованої фіксації інформації на 4 арк.;

- аркуш паперу з написом рукописного тексту «Принципы шифрования и дешифрования для осуществления спец. связи» на 1 арк.;

- аркуш паперу з написом рукописного тексту «Фортифікація метод 2 сс» на 1 арк.;

- аркуш паперу з написом рукописного тексту «Приложение 2 обучающие видеоматериалы или что использовать менеджерам для дела революции» на 2 арк.;

- скрін-шоти документа з назвою «Инструкция как вести себя с миротворческим контингентом войск российской федерации» на 1 арк.;

- аркуш паперу, на яких наявний рукописний текст російською мовою від імені ОСОБА_12 (пояснення, плани, звіти, тощо) на 15 арк.;

- роздруківки текстів, які містять інструкції щодо вербування осіб, текст на російській мові, всього на 17 арк.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що вилучене під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , який з метою конспірації своїх дій тимчасово може проживати за адресою: АДРЕСА_1 майно відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, вилучені мобільні телефони, комп`ютерна техніка, флеш носії, документи є важливими доказами можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 362 КК України, накладення арешту на мобільні телефони, ноутбуки, флеш носії, диктофон та іншу комп`ютерну техніку потрібно для проведення їх огляду, проведення комп`ютерно-технічних експертиз з метою встановлення наявності електронних доказів.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступні обставини:

- ОСОБА_10 , всупереч твердженням слідчого судді, не має жодного відношення до оренди чи користування домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , натомість, будинок орендується ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 лише іноді відвідував будинок як гість на деякий час;

- ОСОБА_8 або його представник не були повідомлені про час та місце розгляду клопотання про арешт майна;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що як клопотання прокурора, так і оскаржувана ухвала містять в собі лише декларативні відомості стосовно відповідності вилученого майна критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, натомість, вилучене під час проведення обшуку майно належало журналістам видання «Нерозкриті злочини», якими було знято художньо-документальний фільм під назвою «Ліцензія на злочин», в якому було відображено розслідування стосовно релігійного екстремізму в рф та викрито методи підготовки релігійних екстремістів у росії, а також було заплановано випустити ще 2 фільми в продовження, внаслідок чого для підготовки до зйомки вказаних фільмів й збирались відповідні матеріали, публікації, книжки та ін., які були вилучені під час проведення обшуку та виставлені органом досудового розслідування в якості доказів протиправної діяльності проти України, хоча опублікований фільм свідчить про протилежне.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону дотримався з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При цьому ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, п.п. 1 та 3 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

На підставі аналізу змісту клопотання в зазначеному к/п №0000087 вбачається, що прокурор просив накласти арешт на зазначене у ньому майно, відповідно до переліку в прохальній частині клопотання, з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу (а.с. 4-14).

Окрім того, відповідно до клопотання прокурора про накладення арешту на майно, витягу з ЄРДР у вищевказаному к/п №0000087 (а.с. 1-3) та інших матеріалів провадження, другим СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 362 КК України за матеріалами правоохоронних органів стосовно збуту військовослужбовцем однієї із військових частин ДПСУ, який займає відповідальне становище, службової інформації за отримання неправомірної вигоди, надання за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди службовій особі, несанкціонованого копіювання службової інформації, а також протиправної діяльності, спрямованої на шкоду державній безпеці України.

Так, в ході здійснення досудового розслідування було встановлено, що можливим організатором вказаної протиправної діяльності на території м. Одеси є ОСОБА_10 , 1975 р.н., уродженець м. Севастополь, має прізвисько (псевдонім) «Шеф», який створив стійке ієрархічне об`єднання, члени якого за попередньою змовою об`єднані в структурні частини, з розподілом функцій учасників груп, спрямованих на досягнення розробленого ОСОБА_10 плану, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, які можуть зашкодити державній безпеці України та які потребують довготривалої підготовки.

Однією з можливих керівників ланок злочинного угрупування, створеним ОСОБА_10 є ОСОБА_8 , 1984 р.н., уродженець м. Одеса, який за вказівками ОСОБА_10 , використовуючи наявний грошовий ресурс, діючи під прикриттям псевдонаукових громадських організацій (створюється уявність приналежності до Української академії наук, шляхом підміни на аналогічну назву, але з приставкою ГО), намагається отримати відомості в інформаційній, науково-технологічній та воєнній сферах.

Встановлено, що ОСОБА_8 в інтересах забезпечення життєдіяльності угруповання, шляхом створення відповідних умов та підкупу, залучив до протиправної діяльності «секретоносіїв», старших офіцерів ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця респ. Казахстану та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Луганськ, за допомогою яких, на шкоду інтересів державної безпеки України, ОСОБА_10 організував схему надання (сплати) неправомірної вигоди (щомісячно, у залежності від переданих даних) за вчинення в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_10 , дій з використанням наданої військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 влади чи службового становища, передачу та збирання відомостей, що становлять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, несанкціонований збір (з метою збуту) інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

Як наслідок вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_10 отримав доступ до даних оперативно-розшукової діяльності та досудового розслідування, провадження у яких здійснюється прикордонниками, або наближеними до ними особами, отримав змогу від імені правоохоронних органів встановлювати конфіденційне співробітництво з особами, які виконують завдання в інтересах оперативно-розшукової діяльності, та вербування потрібних угрупованню осіб, які не обізнані в протиправності дій злочинного угрупування.

У квітні 2022 на виконання вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби та можливо діючи в інтересах представників ГРУ ГШ МО РФ, незаконно та за допомогою службового становища, зібрав конфіденційну інформацію стосовно громадянина України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця м. Одеси, з метою його вербування як майстра ножового бою для подальшого залучення в тренуваннях членів угруповання та членів приватної військової компанії для можливого здійснення подальших диверсійних заходів на території м. Одеси та Південного регіону в цілому.

20.07.2023, виконуючи завдання ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , за сприянням ОСОБА_13 , зокрема наданням останнім для вчинення протиправних дій службового автомобіля «Ford EXPLORER», д.н.з. «НН043В?», за матеріальну винагороду організував, в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про державну таємницю» та п.п. №713-№722 постанови КМУ №939 від 18.01.2013 «Про порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», неофіційне відвідування із застосуванням засобів фото-, відео-, фіксації представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , виказавши місце його розташування та перебування на ньому військовослужбовців ДПС України.

Після зазначеного неофіційного та несанкціонованого візиту іноземних представників на стрільбище «Августівка» ІНФОРМАЦІЯ_6 (в/ч НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ), 26.07.2023 географічні координати зазначеного військового об`єкту з`явилися в різноманітних зведеннях, як потенційна ціль для ракетного удару російських окупаційних військ.

Окрім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , за сприянням невстановлених військовослужбовців Південного РУ ДПС України, в порушення п. 1 Наказу МВС №1075 від 07.09.2015, в жовтні 2023 року організували несанкціонований запуск БпЛА з подальшою фото- та відео- фіксацією лінії Державного кордону України з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою, залізничної колії, фортифікаційних та інших оборонних споруд, та стенду «прикордонник». Запуск БпЛА здійснювався в прикордонному контрольованому районі в районі залізничного сполучення з Республікою Молдова, ділянка місцевості між н.п. Кучургани та н.п. Степанівка Роздільнянського р-ну Одеської обл. Використання БпЛА переслідувало мету встановлення прикордонних ділянок для подальшого безперешкодного перетину державного кордону ворожими диверсійними та розвідувальними групами з боку ПМР Республіки Молдови.

Згодом, в ході проведення 01.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 29.02.2024 обшуку домоволодіння, яке використовує ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено технічні пристрої; папки-скорозшивачі, в яких містяться аркуші із текстом та зображеннями, які свідчать про технології здійснення розвідувальних та контррозвідувальних заходів; скрін-шоти із відомостями стосовно основних напрямків військово-тактичної діяльності, основних видів ведення бойового контакту на різних місцевостях, містах, особливості ведення диверсійно-підривної роботи; ілюстрації ймовірно засобів прихованої фіксації інформації; роздруківки текстів, які містять інструкції щодо вербування осіб, текст на російській мові, а також інше майно, відповідно до переліку в протоколі обшуку (а.с. 21-31).

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Диспозиції ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 362 КК України, досудове розслідування за ознаками яких здійснюється в межах к/п №0000087, передбачають кримінальну відповідальність за державну зраду, вчинену в умовах воєнного стану; одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище; надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище та несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї.

Відтак, на переконання апеляційного суду, вилучене під час проведення обшуку та зазначене в ухвалі слідчого судді майно має ознаки речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України, зокрема, технічні пристрої (ноутбуки та мобільні телефони) могли використовуватись в якості знаряддя вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 362 КК України, флеш-носії, жорсткі накопичувальні диски, папки з текстами та зображеннями про технології здійснення розвідувальних та контррозвідувальних заходів, скрін-шоти із основними напрямками військово-тактичної діяльності, тактики ведення диверсійно-підривної роботи, навчально-методичні посібники та інші вилучені речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин в зазначеному кримінальному провадженні.

Вищевказане вилучене під час проведення обшуку майно, відповідно до долученої прокурором до клопотання про арешт майна копії постанови ст. слідчого другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_16 від 01.03.2024, було визнано речовими доказами в зазначеному кримінальному провадженні (а.с. 95-110).

Отже, в зазначеному кримінальному провадженні існує необхідність в збереженні такого майна задля запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

В цьому контексті колегія суддів вважає неспроможними доводи представника з приводу того, що вилучене під час обшуку майно належало журналістам видання «Нерозкриті злочини» та використовувалось для створення художньо-документальних фільмів з висвітлення релігійного екстремізму в рф, оскільки такі твердження є голослівними та не підтверджуються жодними документальними доказами.

Натомість, на час проведення обшуку у органу досудового розслідування не було підстав вважати, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві користування саме ОСОБА_8 , під час звернення із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку досудовим слідством було встановлено, що за вищевказаною адресою тимчасово проживає з метою конспірації саме ОСОБА_10 , який, за версією органу досудового розслідування, ймовірно є організатором протиправної діяльності на території м. Одеси, метою якої є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів на шкоду державній безпеці України.

Зазначені обставини послугували підставою для здійснення виклику в судове засідання слідчого судді суду 1-ої інстанції саме ОСОБА_10 та його представника для участі в розгляді клопотання прокурора про арешт майна (а.с. 47).

В подальшому, від представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_17 надійшло клопотання, в якому представник зауважив на тому, що ОСОБА_10 жодного відношення до домоволодіння за вищевказаною адресою не має, ніколи там не проживав та його майна там немає, внаслідок чого представники ОСОБА_10 не будуть приймати участі в розгляді клопотання про арешт майна (а.с. 119).

При цьому, під час подання апеляційної скарги представником ОСОБА_7 до скарги було долучено копію договору оренди житлового приміщення №2 від 05.11.2023, відповідно до якого гр. ОСОБА_8 орендував у гр. ОСОБА_18 вищезазначене домоволодіння з 05.11.2023 по 05.11.2024 (а.с. 142-147).

Разом із тим, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що вищезазначений договір оренди не був предметом безпосереднього дослідження слідчого судді, на момент розгляду клопотання у слідчого судді не було доказів належності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на праві користування саме ОСОБА_8 , внаслідок чого не було передбачених вимогами кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 172 КПК України, підстав для виклику в судове засідання власника вилученого за вищевказаною адресою майна ОСОБА_8 , або його представника.

Відтак, на переконання колегії суддів, слідчим суддею не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, пов`язаних із неповідомленням власника вилученого майна ОСОБА_8 , або його представника про дату, час та місце розгляду клопотання прокурора про арешт майна, тим паче, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 був представлений професійним адвокатом.

Водночас, окремо апеляційний суд зауважує на тому, що, відповідно до вищевикладених положень ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, незалежно від права власності, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Саме відповідність вилученого за місцем проживання ОСОБА_8 майна критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України в зазначеному кримінальному провадженні послугувала обґрунтованою та достатньою підставою для вірного висновку слідчого судді про необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна стосовно всього вилученого майна.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд доходить переконання про те, що органом досудового розслідування була доведена необхідність накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні прокурора, а слідчим суддею постановлене обґрунтоване рішення про задоволення такого клопотання, оскільки перераховане у ньому майно вочевидь відповідає критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України в даному кримінальному провадженні за фактом державної зради, вчиненої в умовах воєнного стану; одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, а також надання такій особі неправомірної вигоди, а також несанкціонованих дій з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , а також скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 12.03.2024, якою накладено арешт на майно, відповідно до переліку в резолютивній частині ухвали, в межах к/п №0000087 від 15.09.2023 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 362 КК України, вилучене під час проведення в період часу з 29.02.2024 по 01.03.2024 обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4