Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4949/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000083 за апеляційною скаргою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Коростень, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік без конфіскації майна;

-за ч.3 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язно ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_7 запобіжний захід не застосовувався.

Вирішено питання щодо речових доказів.

в с т а н о в и в:

За обставин встановлених судом та зазначених у вироку, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше серпня 2013 року, будучи активним Інтернет користувачем, особисто створив власний акаунт у соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_9 », за URL-адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з доступом до перегляду його змісту іншими користувачами соціальної мережі «Одноклассники», та як єдиний користувач мав у ньому функціональні можливості безпосередньо публікувати та видаляти пости, публікації, фото, відео матеріали.

При цьому, достовірно знаючи про блокування доступу до соціальної мережі «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 №133, та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 № 184, використовуючи програмне забезпечення з технологією «VPN» для обходу блокування, умисно, цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер даної соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, користувався власною сторінкою у соціальній мережі «Одноклассники» шляхом ознайомлення з текстовими та відеоматеріалами, аудіозаписами та зображеннями, розміщеними іншими користувачами вказаної соціальної мережі, та їх поширенням.

Так, орієнтовно о 12 год. 00 хв. 05.02.2023 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 ознайомився з публікацією розміщеною за URL-адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 обліковим записом групи соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( URL-адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка починається словами: « Ни у кого не должно быть иллюзий, кто является настоящим агрессором в нынешнем конфликте...», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб - користувачів соціальної мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься заперечення, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

При цьому, ОСОБА_7 , будучи активним користувачем мережі «Інтернет» та достеменно обізнаним з особливостями функціональних можливостей соціальної мережі «Одноклассники», вподобав зміст вказаної публікації та з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України вирішив їх поширити на своїй особистій сторінці.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, орієнтовно о 12 год. 00 хв. 05.02.2023 (точного часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з використанням власної ПЕОМ марки "HP" моделі "Compaq dc7900 SFF PC ALL" s/n CZC9025YDD та встановленим відповідним програмним забезпеченням, а також з доступом до всесвітньої мережі «Інтернет», з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед невизначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, з власного облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» шляхом проставляння відмітки «Удивлен (Ух ты!)», здійснив поширення публікації, розміщеної 04.02.2023 за URL-адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 обліковим записом групи соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (URL-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 яка містить зображення з текстом (мовою оригіналу): «В США заявили, что НАТО не хочет быть стороной конфликта на Украине. Я заплатил киллеру и дал ему пистолет. Являюсь ли я стороной конфликта?», а також допис у виді тексту наступного змісту (мовою оригіналу): «Ни у кого не должно бьгть иллюзий, кто является настоящим агрессором в нынешнем конфликте. США передадут Украине свои танки M1 Abrams, российские войска их уничтожат, как и другую технику НАТО. США «дает зеленый свет» применению американской помощи для «нападения на Крым», а также «покрывает преступления» против мирного населення Донбасса, Запорожской и Херсонской областей. Речь идет о «войне по доверенности» с РФ. Ни у кого не должно быть иллюзий, кто является настоящим агрессором в нынешнем конфликте!!! За каждый подбитый Abrams назначена премия в 10 миллионов рублей.» Уважаемые друзья! С нескрываемым удовольствием спешу сообщить вам, что некоторые представители крупного российского бизнеса уполномочили меня сообщить, что они назначают премию в 10 миллионов рублей за каждый подбитый «Абрамс». Гойда!», сообщил актер Иван Охлобыстин. Отличный стимул для защитников!»

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_7 , зазначену публікацію, у якій міститься заперечення та виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, розміщено на сторінці його облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_9 » та розповсюджено серед невизначеного кола користувачів соціальної мережі «Одноклассники».

Виходячи з функціоналу соціальної мережі «Одноклассники», внаслідок поширення ОСОБА_7 вказаної публікації вона була візуально сприйнята невизначеною кількістю користувачів соціальної мережі «Одноклассники», серед його друзів та підписників.

Таким чином, ОСОБА_7 за викладених вище обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, поширив матеріали, у яких міститься заперечення, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.436-2 КК України.

У подальшому, у другій половині дня 10.05.2023 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 ознайомився з публікацією розміщеною за URL-адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_6 обліковим записом групи соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (URL-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 яка починається словами: « ОСОБА_10 за 30 лет до начала СВО как в воду глядел...», після чого у нього повторно виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб - користувачів соціальної мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься 12 заперечень, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

При цьому, ОСОБА_7 , будучи активним користувачем мережі «Інтернет» та достеменно обізнаним з особливостями функціональних можливостей соціальної мережі «Одноклассники», вподобав зміст вказаної публікації та з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України вирішив їх поширити на своїй особистій сторінці.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, у другій половині дня 10.05.2023 (точного часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з використанням власної ПЕОМ марки "HP" моделі "Compaq dc7900 SFF PC ALL" s/n НОМЕР_2 , та встановленим відповідним програмним забезпеченням, а також з доступом до всесвітньої мережі «Інтернет», повторно, з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед невизначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, з власного облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» шляхом проставляння відмітки « Класс », здійснив поширення публікації, розміщеної 10.05.2023 за URL-адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_6 обліковим записом групи соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ( URL -адреса: ІНФОРМАЦІЯ_6 яка містить зображення з текстом (мовою оригіналу): «Следующая война в Европе будет между Россией и фашизмом, только фашизм будет називаться «демократией» Фидель Кастро, 1992», а також допис у виді тексту наступного змісту (мовою оригіналу): «Фидель за 30 лет до начала СВО как в воду глядел. Все так и есть - воюем с Западом, с фашизмом, воюєм на земле окраины Русского мира.».

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_7 , зазначену публікацію, у якій міститься заперечення, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, розміщено на сторінці його облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_9 » та розповсюджено серед невизначеного кола користувачів соціальної мережі «Одноклассники».

Виходячи з функціоналу соціальної мережі «Одноклассники», внаслідок поширення ОСОБА_7 вказаної публікації вона була візуально сприйнята невизначеною кількістю користувачів соціальної мережі «Одноклассники», серед його друзів та підписників.

У подальшому, у вранішній час доби 19.05.2023 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 ознайомився з публікацією розміщеною за URL-адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_10 обліковим записом групи соціальної мережі «Одноклассники» під назвою «ДОНБАССУ- ІНФОРМАЦІЯ_11 » ( URL- адреса ІНФОРМАЦІЯ_12 яка починається словами: « Захотели нацисти задушить наш народ, обьявили блокаду Донбассу, а не может понять вся нацистская знать, мы давно уж познали блокаду...», після чого у нього повторно виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб - користувачів соціальної мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

При цьому, ОСОБА_7 , будучи активним користувачем мережі «Інтернет» та достеменно обізнаним з особливостями функціональних можливостей соціальної мережі «Одноклассники», вподобав зміст вказаної публікації та з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України вирішив їх поширити на своїй особистій сторінці.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, вранці 19.05.2023 (точного часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з використанням власної ПЕОМ марки"HP" моделі "Compaq dc7900 SFF PC ALL" s/n CZC9025YDD та встановленим відповідним програмним забезпеченням, а також з доступом до всесвітньої мережі «Інтернет», повторно, з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед невизначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, з власного облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» шляхом проставляння відмітки « Класс », здійснив поширення публікації, розміщеної 05.05.2023 за URL-адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_10 обліковим записом групи соціальної мережі «Одноклассники» під назвою «ДОНБАССУ- ІНФОРМАЦІЯ_11 » ( URL- адреса ІНФОРМАЦІЯ_12 яка містить зображення українських політиків з текстом (мовою оригіналу): «Фашизм и нацизм в одну кучу сплелись, не страшаться ни черта, ни Бога, им нужна эта власть, чтоб страну обокрасть, и сбежать в Рай на трупах народа», а також допис у вигляді тексту, що починається: « Захотели нацисты задушить наш народ, обьявили блокаду Донбассу, а не может понять вся нацистская знать, мы давно уж познали блокаду. Розбомбили дороги, подорвали пути, с шахты уголь и кокс перекрыли, чтобы наши заводы перестали дышать, а людей побыстрей сократили. Но не смогут нацисти нас сломить, покорить, изменить нашу веру в победу, уже тысячи нас, защищая Донбасс, жизнь отдали за нашу свободу. Сотни наших ребят защищают Донбасс, не боятся тяжелых сражений, погибают в боях, стон в родимых сердцах, это стон материнских рыданий. Фашизм и нацизм в одну кучу сплелись, не страшатся ни черта, ни Бога, им нужна эта власть, чтоб страну обокрасть, и сбежать в Рай на трупах народа».

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_7 , зазначену публікацію, у якій міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, розміщено на сторінці його облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_9 » та розповсюджено серед невизначеного кола користувачів соціальної мережі «Одноклассники».

Виходячи з функціоналу соціальної мережі «Одноклассники», внаслідок поширення ОСОБА_7 вказаної публікації вона була візуально сприйнята невизначеною кількістю користувачів соціальної мережі «Одноклассники», серед його друзів та підписників.

Таким чином, ОСОБА_7 за викладених вище обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно поширив матеріали, у яких міститься заперечення, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.436-2 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 2 ст. 436-2 КК у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 436-2 КК у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна. В іншій частині вирок суду залишити без змін. Вважає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим в частині призначеного обвинуваченому покарання. Вказує, що суд, призначаючи обвинуваченому покарання, безпідставно визнав факт наявності пом`якшуючих покарання обставин, а саме щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_7 вчинив нетяжкий та тяжкий злочини проти миру та безпеки людства, додатковими об`єктами яких є національна безпека України, в період триваючої збройної агресії російської федерації та дії воєнного стану, та безпідставно застосував положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що у ході судового засідання, що підтверджується відповідним аудіо- та відеозаписом, ОСОБА_7 неохоче визнав вину у вчинених злочинах, лише підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, жодних слів розкаяння, жалю щодо вчиненого, власного осуду - не висловлював, не вчинив жодних дій, що могли б свідчити про зміну своєї позиції стосовно збройної агресії рф проти України, чи спрямованих на допомогу Силам оборони України. Лише просив суворо не карати. Зазначені обставини свідчать про фактичну відсутність щирого каяття ОСОБА_7 у вчиненому. Також необгрунтованим є визнання судом такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки показання ОСОБА_7 , надані слідству, зводились лише до підтвердження та визнання фактів поширення ним задокументованих публікацій, що містять заперечення та виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, після встановлення фактичних обставин злочинів. При цьому у ході судового розгляду обставини сприяння ОСОБА_7 слідству судом не досліджувались та не встановлювались. Вважає, що суд не міг враховувати вищевказані обставини, як пом`якшуючи, при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі обставини фактично судом не були встановлені. Те, що особа є раніше не судимою та має постійне місце реєстрації і проживання, не є достатніми для висновку про можливість виправлення особи без застосування покарання у випадку засудження за сукупністю злочинів (один з яких є тяжким) проти миру та безпеки людства, а також національної безпеки, під час триваючої збройної агресії, та спрямованих на її підтримку.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У вироку суду зазначено, що на підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом першої інстанції було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не було, йому роз`яснено, що у даному випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатою у 2014 році та в умисному, повторному поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України кваліфіковані правильно.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставно застосував ст.75 КК України та звільнив його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Так, відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

З вироку суду вбачається, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер, ступінь суспільної небезпечності та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_7 обставинами, відповідно до ст.66 КК України, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання та реєстрації, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України та вважав, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому застосував положення ст. 75 КК України та звільнив його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Колегія суддів погоджується з призначеним обвинуваченому ОСОБА_7 покаранням у виді позбавлення волі, в мінімальному розмірі, передбаченому санкціями ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України.

Водночас, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Так, зі змісту ч.1 ст.75 КК України вбачається, що якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Втім, обов`язковою умовою застосування цього кримінально-правового інституту, що належить до дискреційних повноважень суду, є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не в повному обсязі.

Так, на переконання колегії суддів, місцевий суд залишив поза увагою той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 у період активної стадії збройної агресії російської федерації проти України, шляхом умисного та цілеспрямованого вираження в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», висловив свою антигромадську/антиукраїнську позицію, тобто вчинив кримінальне правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 , вчиняючи вказані кримінальні правопорушення під час збройної агресії російської федерації проти України, не просто засвідчив свою антиукраїнську позицію, а й створив уяву у ворога, що громадяни України підтримують позицію російської влади, бажають приходу «руського миру» до українських міст та сіл, що в свою чергу підживлює в них впевненість в успішності їхніх дій на території України та спонукає до продовження війни проти України, адже заборонена в Україні мережа «Одноклассники» користується популярністю саме в російській федерації. У вік інформаційних технологій розповсюдження інформації через інтернет-ресурси стало не лише швидким та зручним інструментом, але й небезпечним саме через його доступність для багатьох верств населення та складність для правоохоронних органів відслідковувати та припиняти інформаційні атаки ворога.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.11.2023 року справа №149/2976/22 (провадження №51-3490км21).

Між тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які є нетяжким та тяжким, особу обвинуваченого, який в період воєнного стану в України здійснював виправдовування збройної агресії, глорифікацію представників збройних формувань російської федерації. вчинив злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що свідчить про виражені українофобські налаштування, негативне ставлення до української влади та народу, підтримання російської агресії проти України.

Крім того, апеляційний суд, погоджується з апеляційними доводами прокурора про необґрунтоване визнання пом`якшуючими покарання ОСОБА_7 обставинами щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, оскільки матеріали справи не містять будь-якого доказу про наявність дійсно щирого каяття з боку обвинуваченого.

Так, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 неохоче визнав вину у вчинених злочинах, підтвердив обставини кримінальних правопорушень викладені в обвинувальному акті, при цьому не висловив жодних слів розкаяння, жалю, власного осуду щодо вчиненого, не вчинив дій, які б могли свідчити про зміну його позиції стосовно збройної агресії російської федерації проти України, чи спрямованих на допомогу Силам оборони України.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 також не висловив жодного осуду щодо вчинених ним дій, лише просив суворо не карати.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Окрім того, колегія суддів вважає, що про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, свідчить і те, що він вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до розділу ХХ КК України відносяться до кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку в той час, коли відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до п. 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність цих правопорушень.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.05.2023 року справа №127/12127/22 (провадження №51-4009км22).

На переконання колегії суддів, ОСОБА_7 , будучи дорослою людиною, яка має відповідний життєвий досвід, не міг не усвідомлювати тих подій, які відбувалися в Україні, зокрема, з початком 24 лютого 2022 року повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України та українського народу в цілому, коли засоби масової інформації, соціальні мережі та мобільні месенджери були переповнені інформацією у тому числі й ілюстраційного характеру щодо численних злочинів країни-терориста, тотального насильства, масових вбивств та руйнувань, які засуджував і засуджує увесь цивілізований світ.

Не дивлячись на це, ОСОБА_7 , всупереч елементарним нормам моралі, не проявляючи жодних сентиментів та емпатії, та навіть банального співчуття через масову загибель як військовослужбовців, які стали на захист своєї Батьківщини, так і мирного населення, протягом п`яти місяців продовжувала розповсюджувати публікації, зміст яких всіляко виправдовував збройну агресію росії, метою якої є намагання знищити Україну як державу, та прославляв осіб, які її здійснювали.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.11.2023 року справа №344/4586/23 (провадження № 51-5203 км 23).

Таким чином, звільняючи ОСОБА_7 , якого визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи, сукупність вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які мають високу суспільну небезпечність, відсутність пом`якшуючих обставин, колегія суддів дійшла переконливого висновку про неможливість застосування при призначенні покарання останньому положень ст.75 КК України, оскільки це не буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420, 615 ч.15 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

-за ч.2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, без конфіскації майна;

-за ч.3 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: