Справа 556/198/24
Номер провадження 1-в/556/43/2024
У Х В А Л А

Іменем України

01.03.2024 року смт. Володимирець

В складі головуючого судді- ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, до арешту не працюючого, раніше не судимого.

Засуджений 08.11.2018 року Володимирецьким районним судом Рівненської області за ст. 296 ч.4, 121 ч.1, 70 ч.1 КК України - на 5 років позбавлення волі.

18.07.2019 ухвалою Рівненського апеляційного суду вирок Володимирецького районного суду від 08.11.2018 змінено, в частині засудження за ч.4 ст. 296 КК України скасовано, а криимінальне провадження закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст 284 КПК України. Виключено з резолютивної частини вироку рішення про застосування ст. 70 КК України. Вважати засудженим за ч.1 ст. 121 КК України на строк 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. В решті вирок залишено без змін.

05.12.2019 постановою Верховного Суду ухвалу Рівненського апеляційного суду від 18.07.2019 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

30.11.2021 ухвалою Волинського апеляційного суду вирок Володимирецького районного суду від 08.11.2018 залишено без змін.

11.04.2022 ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ №838-8 від 26.11.2015) зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.06.2017 - з моменту затримання по день зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий арешт - по 20.12.2017 включно, з розрахунку день за два.

в с т а н о в и в:

Адміністрація ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» звернулася до суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким, який відбув 1/2 строку покарання.

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує, просить замінити невідбуту частину покарання бульш м`яким - виправними роботами.

Представник ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» надав заяву про розгляд клопотання у їх відсутності. Клопотання підтримують.

Прокурор проти задоволення подання адміністрації колонії не заперечував.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.12.2021 р. вину скоєного злочину визнає.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 у скоєному злочині розкаюється.

З 27.01.2022 року засуджений відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Полицька виправна колонія (№76)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, за що три рази заохочувався адміністрацією установи. Заходи стягнення не застосовувались.

В установі висловлює готовність працювати, проте із-за відсутності достатньої кількості робочих місць не працевлаштований. Виконує роботи по благоустрою установи.

Не вчиняє дій пов`язаних із погрозами або насильством.

Бере активну участь у програмі диференційно виховного впливу на засуджених за напрямком «Фізкультура та спорт», має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчиниками. Регулярно відвідує «Дім Молитви» при установі.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення після звільнення.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

А як зазначено в п.2 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Підстава для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким складається з двох обов`язкових елементів: а) доведення засудженим свого виправлення та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання.

Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після якого можлива заміна покарання більш м`яким.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.9 КВК України є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 04 2002 року, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Засуджений ОСОБА_4 просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким - виправними роботами.

Відповідно до гарантійного листа ФОП ОСОБА_5 від 26.10.2023 р. - ОСОБА_5 зобов`язується взяти на роботу (працевлаштувати)_ засудженого ОСОБА_4 на посаду підсобного робітника.

Згідно інформаційного листа Сарненського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області від 13.02.2024 р., про уточнення інформації щодо можливості працевлаштування після звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено наступне - 13.02.2024 р. до Сарненського районного відділу надійшла відповідь від ФОП ОСОБА_5 про те, що останній підтверджує можливість працевлаштування засудженого ОСОБА_4 на посаду підсобного робітника до ФОП ОСОБА_5 , з посадовим окладом в розмірі 8000,00 грн. на місяць, на виправні роботи та зобов`язується відраховувати в дохід держави частку заробітної плати згідно рішення суду.

Перешкод для відбування виправних робіт не має, оскільки ОСОБА_4 працездатний.

Статтею 57 КК України визначено межі строків покарання у виді виправних робіт - від шести місяців до двох років.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за час відбування покарання в місцях позбавлення волі останній порушень режиму тримання не допускав, заходи стягнення не застосовувались, має три заохочення, виконує роботи по благоустрою установи, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчиниками. Усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи. Вказані обставини, на думку суду, вказують на стабільну позитивну поведінку засудженого та в свою чергу свідчать про те, що він став на шлях виправлення та заслуговує на застосування пільги.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_4 відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці, висновок прокурора про задоволення клопотання, а тому суд дійшов висновку, що невідбута частина покарання у виді позбавлення волі може бути замінена більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Керуючись статтями 57,82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , виправними роботами - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі виправними роботами на строк - 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців 15 (п`ятнадцять) днів з щомісячним відрахуванням в дохід держави 20% його заробітку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб через Володимирецький районний суд Рівненської області з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1