ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ поліції № 5 (смт. Глибока) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Слідчий суддя обґрунтовував прийняте рішення тим, що відомості, які зазначені у заяві не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому слідчий суддя вважав, що подальше звернення ОСОБА_6 із вказаною заявою є зловживанням його процесуальними правами, оскільки на даний час проводиться досудове розслідування за № 0000093 по заяві ОСОБА_6 . Думка ОСОБА_6 , що працівники АТ «Чернівціобленерго» здійснюють перешкоди здійсненню досудового розслідування по розпочатому вже кримінальному провадженню, ні чим не підтверджена в судовому засіданні факт відключення житлового будинку від електромережі через несплату послуг за електропостачання не може вважатися перешкодою у здійсненні досудового розслідування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати. Вжити заходів по недопущенню протиправних дій відносно потерпілої сторони в розумінні положень ст. 386 КК України (2341-14) та Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (3782-12).

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що винесена ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм кримінального процесуального закону.

ЄУНСС: 715/1086/24 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_7

НП: 11-сс/822/114/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вважає, що судом не з`ясовані усі обставини, які мають значення для справи, не надано належної оцінки діям слідчого СВ поліції № 5 (смт. Глибока) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Стверджує, що ним було наведено в заяві фактичні дані, які свідчили про вчинення щодо нього кримінального діяння, із зазначенням часу, дати, осіб, якими було вчинено протиправні діяння, якими було завдано шкоди.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, міркування прокурора ОСОБА_5 , який стверджував про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши витребувані матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вказані вимоги були в повному обсязі дотримані слідчим суддею при винесенні рішення.

В апеляційній скарзі апелянт оскаржує відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою скаржника ОСОБА_6 , в якій останній посилався на факт вчинення неправомірних дій посадової особи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що скаржник ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, посилаючись на те, що 29.03.2024 року ОСОБА_6 звернувся до відділення поліції № 5 (смт. Глибока) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, що мають ознаки складів кримінальних правопорушень, передбачених ст. 171, 347-1, 386, 396 КК України. Однак, 05 квітня 2024 року його заяву було віднесено до «розгляду звернень громадян» без надання витягу з ЄРДР.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (статті 214 частина 2КПК України).

Згідно з статті 214 частиною 4 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 № 139). Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із зазначеного виходить, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів виходить з того, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то такі відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, колегія суддів також враховує висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, відповідно до якого підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з заяви ОСОБА_6 не вбачається обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР та погоджується з висновком слідчого судді, про те, що в заяві ОСОБА_6 , стосовно того, що працівники АТ «Чернівціобленерго» здійснюють перешкоди здійсненню досудового розслідування по розпочатому вже кримінальному провадженню, ні чим не підтверджена в судовому засіданні районного суду.

Аналізуючи викладене, судова колегія вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та прийняв законне, вмотивоване і обґрунтоване рішення за скаргою скаржника ОСОБА_6 , ухвала слідчого судді відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ поліції № 5 (смт. Глибока) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

_____________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3