Справа № 308/5995/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001533 від 22 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про арешт майна, -

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001533 від 22 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 липня 2022 року ОСОБА_4 , діючи умисно, ввійшовши в довіру до ОСОБА_5 , під приводом придбання у спільну сумісну власність обєкту нерухомості - квартири розташованної за адресою:

АДРЕСА_1 , заволоділа грошовими коштами на загальну суму 7100 доларів США.

У ході допиту потерпілого ОСОБА_5 , останній пояснив, що ОСОБА_4 , увійшовши йому в довіру, домовилась з ним про придбання у спільну сумісну власність квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 . Придбавши квартиру за грошові кошти, які надав потерпілий ОСОБА_5 , - ОСОБА_4 повідомила що квартиру переоформлювати на ОСОБА_5 не буде, оскільки вона хоче залишити квартиру дитині. Після чого ОСОБА_4 пообіцяла повернути грошові кошти які ії надав ОСОБА_5 для придбання квартири.

Після чого ОСОБА_4 пояснила, що повертати грошові кошти ОСОБА_5 не буде, так як вони з ОСОБА_5 взагалі не знайомі та гроші від останнього не брала.

Крім того, в ході допиту свідка ОСОБА_6 , остання повідомила, що 21.07.2023 року біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 та передав їй конверт, з купюрами номіналом 100 доларів США у загальній сумі 5600 доларів США.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно власником приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч.1 ст.170 КПК України, прокурор просить клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, проте подав заяву, в якій просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі та клопотання задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи із наступного.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що 21 липня 2022 року ОСОБА_4 , діючи умисно, ввійшовши в довіру до ОСОБА_5 , під приводом придбання у спільну сумісну власність обєкту нерухомості - квартири розташованної за адресою:

АДРЕСА_1 , заволоділа грошовими коштами на загальну суму 7100 доларів США.

У ході допиту потерпілого ОСОБА_5 , останній пояснив, що ОСОБА_4 , увійшовши йому в довіру, домовилась з ним про придбання у спільну сумісну власність квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 . Придбавши квартиру за грошові кошти, які надав потерпілий ОСОБА_5 , - ОСОБА_4 повідомила що квартиру переоформлювати на ОСОБА_5 не буде, оскільки вона хоче залишити квартиру дитині. Після чого ОСОБА_4 пообіцяла повернути грошові кошти які ії надав ОСОБА_5 для придбання квартири.

Після чого ОСОБА_4 пояснила, що повертати грошові кошти ОСОБА_5 не буде, так як вони з ОСОБА_5 взагалі не знайомі та гроші від останнього не брала.

Крім того, в ході допиту свідка ОСОБА_6 , остання повідомила, що 21.07.2023 року біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 та передав їй конверт, з купюрами номіналом 100 доларів США у загальній сумі 5600 доларів США.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно власником приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 липня 2023 року постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_8 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 - визнано речовим доказом.

Також, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчому судді доведено необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, враховуючи той факт, що вказана квартира є предметом вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1