Справа №766/2553/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника ПВК №90 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Херсоні подання Державної установи «Північної виправної колонії № 90» про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

встановив :

11.02.2022 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло подання Державної установи «Північної виправної колонії № 90» про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що останній відбув 2/3 частин строку покарання, характеризується посередньо, мав 2 заохочення та 2 стягнення за порушення встановлених правил відбування покарання.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинене, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

Представник ДУ "Північна виправна колонія № 90" в судовому засіданні зазначив, що не підтримує подання, просить розглянути його на розсуд суду, оскільки після деокупації виявилось, що жодні з засуджених осіб не перебуває в ДУ "Північна виправна колонія № 90", їх місце перебування наразі невідоме, актуальність подання в даний час втрачена.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечувала, вказуючи, що наразі строк відбуття покарання за наявними документами в справі у засудженого закінчився, засуджений не перебуває під вартою, актуальність подання втрачена.

Останнім відомим суду місцем перебування засудженого станом на 24.02.2022 рік було ДУ "Північна виправна колонія № 90", згідно відповіді якої засуджений ОСОБА_5 в зазначеній установі не перебуває, місці його знаходження не відоме. Згідно відповідей ДУ Миколаївського, Одеського СІЗО засуджений ОСОБА_5 там також не утримується. В Управлінні забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань відсутня інформація про теперішнє місце перебування засудженого.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників розгляду справи, судом встановлено наступне.

Так, ОСОБА_5 в останнє засуджено на підставі вироку Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області від 24.07.2020 року за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину основного покарання за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 25 травня 2017 року та остаточно визначено 02 /два/ роки 03 /три/ місяці позбавлення волі.

Початок строку: 24.07.2020 року . Кінець строку: 24.10.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, згідно останньої характеристики ОСОБА_5 з місця відбування покарання (ДУ «Північна виправна колонія (№90)», останній фактично характеризувався посередньо, двічі притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення встановлених правил відбування покарання, двічі мав заохочення, по відношенню до себе самокритичний, по характеру спокійний, цілеспрямований. Ризик вчинення повторного правопорушення - високий.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ"Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Пунктом 3 ч. 1ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст.539 КПК України за результатами розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, зокрема, про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

За змістом кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Виходячи зі змісту ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення застосовується до засудженого лише після відбуття певного строку покарання шляхом звільнення від залишеної частини строку покарання. При цьому, вирішуючи питання щодо умовно-дострокового звільнення особи, суд має зазначити строк на який він його звільняє умовно.

Вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого злочину, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, суд вважає, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення від покарання на цьому етапі, є не актуальним та не доцільним.

Станом на теперішній час строк фактичного відбування покарання засудженого закінчився, засуджений наразі не відбуває покарання та не перебуває під вартою, а тому підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України щодо умовного звільнення від покарання судом не вбачається.

Положення ч. 1 ст. 81 КК України не передбачають можливості умово-дострокового звільнення особи, після фактичного закінчення строку відбування покарання, а тому клопотання щодо умовно-дострокового звільнення особи є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання Державної установи «Північної виправної колонії № 90» про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, який постановив дану ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1