У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001346 від 17 травня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, освіта - середня технічна, зі слів підозрюваного працює в магазині «Фора» охоронником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною другою статті 194 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий слідчого відділу Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з одночасним визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17 травня 2024 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи вдома за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 почув, що на 9 поверсі цього будинку проводяться ремонтні роботи та це в нього викликало невдоволення.

Після цього, ОСОБА_4 піднявся на 9 поверх до квартири АДРЕСА_3 , у якій в цей час знаходився ОСОБА_9 та постукав у двері.

У подальшому, внаслідок невдоволення, що виникло в результаті проведення ремонтних робіт, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт у ході якого ОСОБА_4 висловлювався нецензурною лайкою та вдарив ногою вхідні двері до квартири, після чого розвернувся і пішов до своєї квартири.

В цей час, у ОСОБА_4 з мотивів невдоволення гучністю ремонтних робіт та в результаті словесного конфлікту вник злочинний умисел спрямований на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

ОСОБА_4 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на пошкодження чужого майна, належного ОСОБА_10 , направився до магазину « АТБ », що за адресою: м. Кив, вул. Солом`янська, 39 , де придбав рідину для розпалювання деревного вугілля, яку планував використати для підпалу вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 .

18 травня 2024 року приблизно о 16 год. 10 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направився на 9 поверх та підійшов до вхідних дверей, попередньо взявши з собою рідину для розпалювання деревного вугілля, наблизився до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та облив їх легкозаймистою рідиною.

Після цього, ОСОБА_4 запальничкою, яку мав при собі, підпалив низ вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , викликавши при цьому загоряння легкозаймистої речовини внизу дверей.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, однак, загоряння на вхідних дверях до квартири АДРЕСА_3 відразу було погашене ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, тобто, вчиненні всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 15 частиною другою статті 194 КК України.

18 травня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною другою статті 194 КК України.

У клопотанні слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з можливістю визначення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, та у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; вплив на свідків та потерпілих, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому та просив клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою, просила обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - особисте зобов`язання, посилаючись на те, що її підзахисний визнав вину в повному обсязі та розкаявся у скоєному. Крім того, стороною обвинувачення не доведено належними доказами наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Також, просила враховувати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, працює охоронником в магазині «Фора» у нічну зміну з 20-00 год. до 08-00 год наступного дня, раніше не судимий.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та пояснив, що не хотів вчиняти злочин, а так вийшло із-за того, що він перебував у стресовому стані, оскільки прийшов додому після нічної зміни, хотів відпочити та звертався до сусіда з проханням зупинити ремонтні роботи на декілька годин, щоб він міг відпочити, однак останній жодним чином не відреагував.

Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як визначено статтею 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001346 від 17 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною другою статті 194 КК України.

18 травня 2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною другою статті 194 КК України.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до частини другої статті 184 КПК України, підозрюваному надана.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Прокурором у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною другою статті 194 КК України у кримінальному провадженні № 0001346 від 17 травня 2024 року, зокрема, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: відомостями, зазначеними в протоколі прийняття заяви від 17 травня 2024 року; протоколом огляду місця події від 17 травня 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 31 жовтня 2023 року; протоколами допитів свідків; протоколом перегляду відеозапису від 17 травня 2024 року; протоколом затримання особи в порядку статті 208 КПК України від 17 травня 2024 року; протоколом допиту підозрюваного від 17 травня 2024 року.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного (вік, стан здоров`я, майновий стан підозрюваного тощо), розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий вказує про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме, про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення, однак доводи прокурора щодо реального існування таких ризиків не знайшли свого підтвердження і будуються стороною обвинувачення лише на припущеннях, які судом не можуть прийматися до уваги.

Крім того стороною обвинувачення не наведено переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими статтею 177 КПК України. Також прокурором не надано доказів, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно частини п`ятої статті 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, раніше не судимий, працює в магазині «Фора» охоронником, вперше притягується до кримінальної відповідальності, приходжу до висновку про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкуватися зі свідками у даному кримінальтному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України, строком до 18 липня 2024 року включно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 177-179, 183, 193, 194, 309, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду ;

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкуватися зі свідками у даному кримінальтному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Строк дії обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України, визначити до 18 липня 2024 року включно.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1