Справа № 364/389/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторін кримінального провадження:

прокурорів: Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_11 , Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14

учасників кримінального провадження:

потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16

представника потерпілих ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 21.12.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сквира Київської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_18 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючого професійно-технічну освіту, військовозобов`язаного, пенсіонера МВС (полк особливого призначення), інваліда ІІІ групи, учасника бойових дій, ветерана війни, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 пунктів 1,7 частини 2 статті 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. ОСОБА_13 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті та підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту:

20.12.2020 близько 20-ї години, ОСОБА_13 знаходячись у камуфляжній формі, з балаклавою на обличчі та мисливською гладкоствольною зброєю в руках, маючи прямий умисел направлений на позбавлення життя двох осіб, зайшов до будинку, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вказаному будинку ОСОБА_13 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, маючи прямий умисел направлений на позбавлення життя потерпілих, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання у вигляді смерті потерпілих, діючи з хуліганських мотивів, тобто внаслідок явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до існуючих у суспільстві загальноприйнятих норм поведінки і моральності, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття, виявляючи особливу зухвалість, відносно потерпілих, без будь-якої причини, пройшов до житлової кімнати, де реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, здійснив постріл по ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на той час перебував у лежачому положенні на дивані, в область грудей, тобто у життєво важливі органи людини, тим самим завдав тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних рваних ран правого плеча з пошкодженням м?язу біцепсу та променевого нерву, вогнепальні непроникаючі рвані рани грудної клітки, післятравматична невропатія правого променевого нерву.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, ОСОБА_13 пройшов до сусідньої житлової кімнати та здійснив постріл по ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка знаходилась на дивані в положенні сидячи, в область лівої нижньої кінцівки, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді вогнепального відкритого зламкового перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків з пошкодженням стегнового нерва, вогнепальних рваних ран лівої гомілки та лівого плеча.

Однак, ОСОБА_13 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як у нього закінчились набої до мисливської рушниці.

ІІ. Кваліфікація дій обвинуваченого органами досудового розслідування.

Ці дії обвинуваченого ОСОБА_13 органи досудового розслідування кваліфікували за: - за ч.3 ст.15 п. 1, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, вчинене з хуліганських мотивів.

ІІІ. Докази, здобуті під час судового розгляду із показань учасників провадження:

Допитаний в судовому засіданні в порядку ст.351 КПК України обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п. 1, п.7 ч.2 ст.115 КК України не визнав та пояснив, що потерпілих особисто не знає, ніколи не зустрічався і не спілкувався з ними, неприязних відносин з ними не має, місце їх проживання йому не відоме. 20.12.2020 приблизно о 16 год. він, попередньо домовившись із ОСОБА_20 , поїхали на полювання в с. Михайлівка, яке знаходиться за 6 км від їхнього місця проживання с. Логвин, на автомобілі марки ВАЗ 2101 помаранчевого кольору, за кермом якого був ОСОБА_21 . Обвинувачений був одягнутий в камуфляжну форму (світло-зеленого кольору, яка схожа на форму працівників ОСОБА_22 ), чорна в`язана шапка, берці військового зразку. При собі мав власну зброю карабін АКС 7,62, приклад якого складається. Перчаток та балаклави при собі на полюванні не мав. Також зброя була і у ОСОБА_23 - гладкоствольна мисливська рушниця ОСОБА_24 . Під час полювання ходили із ОСОБА_20 в різні сторони, відповідно один одного не бачили, однак ніхто пострілів не здійснював в той день, по причині відсутності звіра. Приблизно о 18:30 год. він та ОСОБА_25 повернулися з полювання в с. Логвин на тому ж автомобілі під керуванням ОСОБА_26 , разом з ними також був і ОСОБА_27 . Щодо послідовності своїх дій у вечір 20.12.2020 обвинувачений пояснив таке: повертаючись того дня о 18:30 год. з полювання та заїхавши в с. Логвин, з невідомих причин вирішили зупинитись біля ОСОБА_28 , в якої на той момент гостювала дівчина на ім`я ОСОБА_29 . Зброя ОСОБА_25 залишилась в автомобілі ОСОБА_30 (ВАЗ 2101), а його (обвинуваченого) зброя постійно знаходилась при ньому. Біля подвір`я ОСОБА_31 він разом з ОСОБА_32 , ОСОБА_25 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_29 розпивали коньяк. Після того як допили пляшку коньяку ОСОБА_35 запросила всіх в гості до власного будинку, однак ОСОБА_36 та ОСОБА_37 поїхали до магазину за алкогольними напоями. Обвинувачений, не роззуваючись зайшов до будинку із ОСОБА_25 , де розмістилися на дивані в кімнаті та розмовляючи про життя, чекали на ОСОБА_30 і ОСОБА_38 , які мали привезти алкогольні напої з магазину. По приїзду останніх, всі присутні почали вживати коньяк за виключенням обвинуваченого, якому не сподобався привезений алкоголь. Десь приблизно о 19.30 ОСОБА_25 , взявши мобільний телефон, вийшов з кімнати на веранду та не повернувся. Після чого, в будинку залишався ОСОБА_36 , який продовжував застілля і ОСОБА_37 , який в стані алкогольного сп`яніння спав на дивані. Обвинувачений побувши в гостях ще до 20:30 год., також залишив будинок ОСОБА_28 і пішов додому. Додому рухався по асфальтованій дорозі, при цьому нікого не зустрічав. Відстань від будинку ОСОБА_31 і до будинку обвинуваченого складає приблизно 4 км, яку подолав орієнтовно за 40 хв. Прийшовши додому приблизно о 21:05 год. він від дружини ОСОБА_39 дізнався, що до них приїздили працівники поліції, які повідомили що хтось постріляв людей в селі. Потім обвинувачений поклав зброю до сейфу, виніс берці на веранду, поставив їх на столик, та пішов до вуличного туалету. Був одягнутий в трусах, футболці та взутий в шльопанці. Повертаючись з туалету, обвинувачений побачив як купа невідомих людей в цивільному, перелізли через паркан та наблизившись до нього із застосуванням фізичної сили заламали йому руки, вдаривши при цьому, певний період часу тримали на вулиці, а потім завели до будинку. В будинку були відкриті шафи, вивернутий весь одяг, один комплект камуфляжної форми був розкладений на полу в кухні, інший - в житловій кімнаті. На прохання працівників поліції діставав та показував наявну в його розпорядженні зброю та дозволи на неї. На його зауваження щодо необхідності пояснень обставин, що відбуваються та необхідності залучення адвоката, працівники поліції не реагували. Крім того, працівники поліції вилучили мобільні телефони у обвинуваченого та його дружини, а всі дії в будинку здійснювали за відсутності понятих. В присутності обвинуваченого жодних речей, одягу чи зброї працівники поліції не вилучали. У подальшому працівники поліції залучили понятих у присутності яких йому одягнули кайданки та повезли його до райвідділу. В райвідділ його доставили приблизно о 23:00, де перебував до 06:00, потім його відвезли до м. Сквири в ІТТ. Категорично наголосив на своїй непричетності до скоєння інкримінованого йому злочину. Всі дій, які вчиняли поліцейські у домоволодінні не бачив. Чи була присутня дружина при всіх діях, які вчиняли поліцейські йому не відомо.

Додатково на уточнюючі запитання обвинувачений повідомив, що за весь день 20.12.2020 випив максиму 150 грамів коньяку. Берці, які були виявлені та вилучені на території його домоволодіння, а саме у вигрібній ямі туалету є берцями цивільної зразку 44 розміру та йому не належать, вважає, що дані берці підкинули працівники поліції. У власності має тільки берці військового зразку 45 розміру і взагалі все взуття носить 45-46 розміру. Одяг, який був вилучений за місцем проживання обвинуваченого схожий на його одяг. У власності також має рукавиці для полювання: шкіряні з обрізаними пальцями, не обрізаними пальцями, чорні, зелені, флісові. Чи прала дружина камуфляжну форму в якій був одягнутий під час полювання йому невідомо. З моменту коли прийшов додому і до появи працівників поліції на території його домоволодіння пройшло не більше 30 хвилин. Жодного дозволу на проведення огляду домоволодіння працівникам поліції не надавав. Дружина також не надавала дозвіл на проведення слідчих дій у домоволодінні.

Під час судових дебатів та останнього слова обвинувачений

ОСОБА_13 зазначив, що злочину, який йому інкримінують не вчиняв, не вибачився перед потерпілими, в судових дебатах просив суд його виправдати.

Крім того, захисник обвинуваченого в судових дебатах звернув увагу на відсутність беззаперечних доказів вини ОСОБА_13 у вчиненні вказаного злочину, просив обвинуваченого виправдати.

Будучи допитаним в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень статей 353 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпілий ОСОБА_16 суду пояснив, що особисто обвинуваченого ОСОБА_13 він не знає, лише знає, що така особа проживає в селі, але жодних конфліктів з ним не було, підстав обмовляти його немає. Щодо обставин злочину пояснив, що 20.12.2020 близько 20:00 год перебував за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_2 . В його будинку всього чотири житлових кімнати: одна прохідна, в одній із кімнат знаходився він, праворуч від його кімнати кімната тещі ОСОБА_40 , зліва від його кімнати кімната, в якій знаходились його дружина ОСОБА_41 та донька ОСОБА_42 . Будучи в кімнаті, яка знаходиться посередині будинку, світло в якій було вимкнено, однак світилася гірлянда на ялинці, а також було ввімкнене світло в сусідній ванній кімнаті, потерпілий почув, як включився ліхтар зовнішнього освітлення перед вхідними дверима до будинку, які були не зачинені, оскільки чекали на повернення додому старшої доньки ОСОБА_43 . Після чого, вхідні двері відчинились та з`явився силует, потерпілий не надав цьому значення, адже подумав, що повернулась старша донька. Коли силует зайшов до його кімнати, потерпілий підвівся на дивані та побачив, що то був силует чоловіка високого зросту десь 180 см, міцної статури, широкі плечі, одягнутий у камуфляж, в балаклаві темного кольору, яка закривала все обличчя, рукавиці з обрізаними пальцями, на спині в нього був автомат поверх одягу, також бачив мушку, приклад, пасок, а в руках у чоловіка була рушниця. Відразу відбувся один постріл з рушниці, яка була в руках, в сторону потерпілого, в результаті чого його відкинуло в бік і він відчув біль в правому передпліччі, після чого нападник перейшов до іншої кімнати, в якій знаходилась дружина ОСОБА_41 з донькою ОСОБА_44 , після чого потерпілий також почув один постріл. При цьому, не чув жодних коментарів чи висловів при здійсненні пострілів від нападника, а також щоб останній перезаряджав рушницю. Далі нападник пішов до кімнати тещі ОСОБА_40 , яка, почувши постріли, почала дуже голосно кричати та тримала двері з внутрішньої сторони своєї кімнати, а тому нападник не зміг до неї зайти. Після чого нападник розвернувся та вийшов спочатку з кімнати, а потім і з будинку. Потерпілий відразу побіг за нападником і побачив, що останній пішов в сторону города, де була відчинена хвіртка. Оскільки в будинку на підлозі з`явився бруд, потерпілий зрозумів, що нападник зайшов через присадибну ділянку (город) та туди ж і вийшов. Їхній будинок розташований таким чином над дорогою, що до нього можна потрапити, як з городу так із дороги. Повернувшись до будинку, побачив поранену дружину та багато крові в її кімнаті.

Додатково на уточнюючі запитання, потерпілий пояснив, що на подвір`ї в них є собака породи лабрадор, однак остання на прихід сторонніх осіб ніяк не реагує, оскільки доброї породи. Не бачив рис обличчя нападника, оскільки балаклава повністю закривала обличчя. По статурі ОСОБА_13 його зовнішньому вигляду вважає, що в нього стріляв саме обвинувачений, який проживає від нього на відстані приблизно 3 км. В нього з ОСОБА_13 нема спільних знайомих. Припускає, що напад стався з метою пограбування, інших причин назвати не може, жодних боргових зобов`язань, невиконаних договорів, конфліктів, неприязних відносин потерпілий та члени його сім`ї не мають. З будинку нічого не викрадено. Вважає, що його хотіли вбити. Постріл в нього та дружину здійснювався з відстані приблизно 3 м. В нього стріляли кулями та «кульками», які потім були вилучені працівниками поліції, в дружину дріб`ю. Також в кімнаті, де він перебував, працівники поліції знайшли гільзу від мисливської рушниці. На його думку, нападник залишив їх будинок через те, що теща дуже сильно кричала. Після пострілу потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді частково ушкодженого проміневого нерву, розірваного сухожилля правового передпліччя, рвані рани грудної клітини. При призначенні покарання ОСОБА_13 просив визначити максимальну міру покарання.

Будучи допитаною в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень статей 353 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпіла ОСОБА_15 суду пояснила, що проживає з сім`єю: чоловік, мама, дві доньки за адресою: АДРЕСА_2 . 20.12.2020, близько 20:00, вони повернулись додому з смт Володарка, будинок не зачиняли, оскільки чекали на повернення старшої доньки, яка гостювала у подружки. В їх будинку кімнати розташовані наступним чином: кухня, прохідна кімната, праворуч кімната її матері, ліворуч зал, ще лівіше ванна кімната. Вони збирались відпочивати. Всі лягли по різних кімнатах. Потерпіла почула голос свого чоловіка, який запитав: «Що це за гості до нас прийшли?». Після чого вона подивилась у міжкімнатний прохід, з її місця було видно прохідну кімнату та кухню, там стояв здоровий чоловік у камуфляжній формі та темній балаклаві. У світлі ялинки та каміну, який освітлюється гірляндами, змогла роздивитись форму, балаклаву та рушницю. Людина, що стояла була високого зросту, яка відразу вистрілила в напрямку дивана, на той момент потерпіла не знала, що її чоловік ОСОБА_45 знаходиться на дивані, знала лише, що він був у тій кімнаті. Відстань між кімнатами невелика, потім невідомий чоловік зробив пару кроків та одразу вистрілив в неї, з рушниці, яку тримав в руках. Потерпіла перебувала на дивані, побачивши, що рушниця направляється в середину її тіла, встигла скрутитися та піджати ноги, куля влучила їй під коліно. В цей час, молодша донька була в ванній кімнаті, яка вибігла з неї саме в момент, коли відбувались постріли. Потерпіла почала штовхати дитину до дитячої кімнати та, виштовхнувши москітну сітку, допомогла вилізти доньці у вікно на вулицю. Коли висадила дитину у вікно, то бачила як нападник проходив під цим же вікном та рухався в сторону городу, який знаходиться праворуч від асфальтованої вулиці. Нападник був високого зросту, здоровий, плечистий, схожий на обвинуваченого за зростом та структурою. Після цього вона втрачала свідомість та приходила періодично до тями.

Додатково на уточнюючі запитання, потерпіла пояснила, що проживає у населеному пункті близько 25 років, проживала там і до заміжжя, однак людей знає мало. Обвинуваченого не знає, ніколи його не бачила, не спілкувалась, конфліктів ніколи не було з ним. Вказала, що працює з колишньою тещею обвинуваченого, яка є директором та її безпосереднім керівником, проте сварок, суперечок з цією особою у неї також не виникало. В наслідок отриманих тілесних ушкоджень в неї відсутні 10 см кістки від стегна до коліна, де тепер знаходиться пластина, а тому скорочена нога, не працює стопа, не згинається коліно. Чула 2 постріли, один у бік дивана, а інший у свій бік. Лікарі виймали їй кулі з плеча, зі стегна не витягнули. Двір огороджений, присадибна ділянка огороджена лише з однієї сторони. Через город можна вийти до галявини, через яку йдуть стежки, якими можна потрапити до різних місць їх населеного пункту. Цього дня хвіртка до присадибної ділянки була не зачинена. Всі події відбувались дуже швидко, приблизно за 5 хвилин все сталося. обвинувачений живе від них на іншому краю села. При призначенні покарання ОСОБА_13 покладалась на розсуд суду.

Тож, показання обвинуваченого та обох потерпілих, отримані судом згідно положень КПК України і сприймались ним безпосередньо, а тому є допустимими і одночасно належними доказами у справі, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні, та інших обставин, які мають для нього значення, і є оціненими у сукупності із іншими доказами у справі, зокрема, показаннями свідків сторони обвинувачення.

Так, свідки, будучи допитаними відповідно до вимог ст. 352 КПК України та попередженими за завідомо неправдиве показання та відмову від давання показань з непередбачених законом підстав, кожен окремо, дали суду такі показання.

Свідок ОСОБА_46 , 1987 року народження суду показав, що 20.12.2020, у вечірній час, приблизно о 16:00 год., перебував з ОСОБА_47 біля магазину в центрі села Логвин, коли останньому зателефонував ОСОБА_48 і попросив забрати їх з ОСОБА_49 з полювання в с. Михайлівка. Приїхавши на автомобілі марки «Жигулі» ОСОБА_26 в с.Михайлівка, побачив біля поля ОСОБА_50 в якого в руках був автомат та ОСОБА_23 , в якого рушниця була одягнена на плече за спиною, обоє одягненні були в камуфляжну форму, взутті у берці, у ОСОБА_51 на обличчі була балаклава. ОСОБА_52 та ОСОБА_25 сіли в автомобіль на заднє сидіння зі своєю зброєю. В автомобілі іншої зброї не було. Після чого всі разом поїхали в село Логвин, зупинились біля місцевих дівчат - ОСОБА_53 та ОСОБА_54 . В чотирьох вийшли з машини та пішли до будинку ОСОБА_31 , де вживали алкогольні напої та проводили дозвілля, ОСОБА_48 при цьому залишив зброю в автомобілі, а ОСОБА_52 взяв із собою до будинку. За столом, окрім нього, сиділи ОСОБА_29 , ОСОБА_55 , ОСОБА_25 , ОСОБА_36 , ОСОБА_52 , одяг не знімали, сиділи в куртках. До 19 години вони випили велику кількість алкоголю, точну кількість сказати не може, алкоголь був дівчат, вживали всі. Приблизно о 19:00 свідок із ОСОБА_32 поїхали в магазин докупити спиртні напої. Чи була в цей момент зброя ОСОБА_25 в автомобілі, сказати не може. Коли повертались з магазину до будинку ОСОБА_31 , зустріли по дорозі ОСОБА_23 , який йшов додому, зброї при ньому не було. Повернувшись в будинок ОСОБА_31 , продовжили розпивати спиртні напої, потім свідок пішов спати. Зранку прокинувшись, в будинку були тільки ОСОБА_29 та ОСОБА_55 .

Додатково на уточнюючі запитання, свідок пояснив, що погоду в той день не пам`ятає, снігу не було, не було холодно. В нього 42 розмір взуття. Розмір взуття ОСОБА_13 йому невідомий. ОСОБА_52 був взутий у берці чи черевики. Коли забирали ОСОБА_13 та ОСОБА_25 із с. Михайлівка вони поводили себе адекватно, дуже п`яними не були. Під час застілля в будинку ОСОБА_31 машина ОСОБА_26 весь час залишалась на дорозі біля подвір`я.

Свідок ОСОБА_56 , 1963 року народження, суду показав, що з обвинуваченим раніше дружили, часто полювали разом, підстав оговорювати немає, знає потерпілу ОСОБА_15 , її чоловіка вперше бачить. 20 чи 23 грудня 2020 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_52 йшов повз його дім, свідок в цей час вживав біля дому алкогольні напої зі своїми товаришами. ОСОБА_52 запропонував поїхати з ним у село Михайлівка на полювання. Туди їх завіз ОСОБА_36 на власному автомобілі «Жигулі» червоного кольору, приблизно о 16:30. Оскільки вже було темно вони нічого не вполювали. На полюванні були годину півтори, вживали спиртні напої (випили пляшку на двох), ходив самостійно, відчував легкий стан сп`яніння. При ньому була його особиста рушниця МЦ 2112, постріли не здійснював, у ОСОБА_13 був карабін, який був йому виданий під час несення служби в Нацгвардії. Така рушниця як у свідка є також і в ОСОБА_13 , купляли майже одночасно. На полюванні у свідка були набої, точну кількість не пам`ятає. Загальна кількість набоїв в прикладі 6, але приклад був неповний. В стволі було 2 картечі і 3 «нулі» дробі 1 патрон. Магазин вміщує 5 патронів, більше набоїв не було. Снігу та дощу в той день не було, земля була м`яка, а тому залишались сліди від наступання. Свідок був вдягнений у камуфляж та резинові чоботи, в нього 42 розмір взуття. Гальчинський був одягнений в камуфляж спеціальний, можливо піксель, берці (зимні) чорні або зелені, балаклава не була одягнена на лице. Такого камуфляжу, як в ОСОБА_13 , більше ні в кого не бачив, берці звичайні приблизно 45 розміру. На полюванні пішли з ОСОБА_57 у різні боки, по телефону домовились, що полювання закінчене і про місце зустрічі біля дороги. Після чого зателефонував ОСОБА_58 , який приїхав з ОСОБА_33 їх забирати. Вдвох з ОСОБА_57 сіли на заднє сидіння, розрядили зброю, зброя була з ними в автомобілі, свою рушницю поставив біля себе. 1 патрон витягнув, зафіксував приклад, в зброї залишив 2 патрони. Гальчинський розрядив зброю на вулиці, не сідаючи в машину, в нього нарізна зброя. Набої від зброї ОСОБА_13 не підходять до його зброї, і навпаки. По приїзду в с. Логвин, вирішили заїхати до ОСОБА_28 , приїхали до неї десь о 19-20 годин. Коли всі вийшли з машини він повідомив, що йому наступного дня потрібно на роботу, тому до будинку не заходив. В цей час ОСОБА_37 та ОСОБА_36 поїхали до магазину за алкоголем. Рушницю з машини не забирав, щоб його не бачили в селі ввечері зі зброєю, крім того в нього не було із собою чохла. Свідок вважав, що ОСОБА_36 привезе рушницю йому додому, залишив так зброю вперше. Не дочекавшись біля будинку ОСОБА_31 - ОСОБА_38 і ОСОБА_30 , пішов пішки додому, по дорозі зустрів їх, останні запропонували його підвезти, але він відмовився, оскільки хотів прогулятись. Прийшовши додому, поїхав на своєму автомобілі в магазин, повернувся та ліг спати. Приблизно о 22 годині до нього приїхали працівники поліції, на їх питання повідомив, що залишив рушницю у ОСОБА_30 в машині, але її там не виявилось.

Додатково на уточнюючі запитання, свідок пояснив, що після 20.12.2020 свою зброю не бачив. Здійснити постріл з його рушниці непідготовлена особа не змогла б. Під час огляду його домоволодіння працівники поліції вилучили всі патрони приблизно 30 шт. дробі, картечі не було, видав працівникам поліції 3 стріляних патрона для проведення слідчих дій та експертизи. На даний час позбавлений посвідчення мисливця. Впізнати одяг, в якому ОСОБА_52 того дня був одягнений, не зможе, більш-менш зможе впізнати берці. З потерпілою наглядно знайомий, як мешканці одного села, в їх будинку ніколи не був. Якщо йти з будинку ОСОБА_31 до нього додому, то треба проходити повз будинок потерпілих. Коли побачив ОСОБА_13 вперше того дня, то він був взутий у гумові чоботи, а коли поїхали на полювання в берці. В селі Логвин проживає приблизно 7-8 мисливців.

Свідок ОСОБА_59 , 1976 року народження, суду показав, що ОСОБА_13 є його односельцем, причин його оговорювати немає, потерпілих знає, перебуває з ними в нормальних відносинах. 20 грудня 2020 року, приблизно о 15 годині, приїхав на своєму автомобілі ВАЗ 2101 до будинку ОСОБА_25 в селі Логвин, де вживали коньяк. Через годину до них приєднався ОСОБА_52 , який проходив повз будинок ОСОБА_25 . Далі ОСОБА_25 та ОСОБА_52 попросили свідка, щоб той приблизно о 17:30 відвіз їх на полювання, а потім через деякий час забрав з полювання. Після чого вони розійшлись по домівках. Приблизно о 17:30 свідок приїхав до будинку ОСОБА_25 , де вже був і ОСОБА_52 , який був одягнений в камуфляж, балаклаву, взутий у чорні берці та при ньому була зброя, схожа на автомат. Відвіз ОСОБА_13 та ОСОБА_25 до сусіднього села Михайлівка, після чого повернувся в село Логвин. Приблизно через 2 години зустрівся із ОСОБА_33 і вони разом поїхали забирати ОСОБА_25 та ОСОБА_13 з полювання в тому ж місці, де він їх висаджував. Забираючи ОСОБА_13 та ОСОБА_25 з полювання, бачив, що ОСОБА_25 був у стані сп`яніння, але йшов по полю сам, без допомоги, розряджав рушницю у його присутності. В автомобілі ОСОБА_52 та ОСОБА_25 сиділи на задньому сидінні, ОСОБА_37 на передньому пасажирському. ОСОБА_52 та ОСОБА_25 сідали в автомобіль зі зброєю. Сокотун в машині, одразу розрядив свою рушницю. Після чого вони поїхали в село Логвин. Дорогою заїхали до ОСОБА_31 , приблизно о 19 годині, всі вийшли з машини. ОСОБА_52 забрав із собою зброю, ОСОБА_25 залишив свою рушницю в автомобілі. Розпивали алкоголь біля автомобіля приблизно 40 хвилин, алкоголь винесла ОСОБА_60 . Після чого ОСОБА_60 запросила їх до будинку, всі зайшли взуті та одягнені у верхній одяг. До хати зайшли, окрім нього, ОСОБА_52 , ОСОБА_37 , ОСОБА_25 . Приблизно годину автомобіль був без нагляду припаркований біля будинку ОСОБА_31 . В хаті вони розпивали спиртне приблизно годину, після чого він та ОСОБА_37 , приблизно о 20-20:30, поїхали в магазин та купили 0,5 л коньяку. Чи була рушниця ОСОБА_25 в цей час в машині, не знає, не звертав уваги. Коли повертались з магазину, то навпроти будинку потерпілих зустріли ОСОБА_25 , який по асфальтованій дорозі пішки йшов додому, при собі зброї не мав. Від будинку ОСОБА_31 до будинку потерпілих відстань приблизно 1 км. Повернувшись до будинку ОСОБА_31 , продовжили вживати спиртні напої. Приблизно через годину ОСОБА_52 пішов, перед уходом «спав за столом». В цей час автомобіль залишався біля дороги.

Додатково на уточнюючі запитання, свідок пояснив, що в той день жодних конфліктних ситуацій не виникало, особливо п`яним ніхто не був, всі поводили себе адекватно. Пізно ввечері, приблизно через 3 годи після уходу ОСОБА_13 , йому зателефонував ОСОБА_48 та попросив подивитись в машині чи є там його рушниця. В машині рушниці не було, але був патрон, який випав на підлогу, коли ОСОБА_25 розряджав зброю в машині в селі Михайлівка, який працівники поліції чомусь не вилучили, куди потім патрон подівся невідомо. Після телефонного дзвінка ОСОБА_25 до ОСОБА_31 приїхали працівники поліції та забрали всіх до відділку. Того дня ОСОБА_25 був одягнений у стандартний камуфляжний одяг та невисокі чоботи. Камуфляж ОСОБА_13 та ОСОБА_25 відрізнявся, у ОСОБА_13 одяг був темніший та мав дрібніший малюнок, пікселі. У Гальчинського 43-44 розмір взуття.

Свідок ОСОБА_61 ( ОСОБА_62 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 (дружина обвинуваченого ОСОБА_13 ) в судовому засіданні відмовилась від дачі показань відповідно до ст.63 Конституції України.

Неповнолітній свідок ОСОБА_63 , 2007 року народження, будучи безпосередньо допитана за клопотанням представника потерпілих в судовому засіданні за участі психолога ОСОБА_64 та законного представника ОСОБА_15 , суду пояснила, що 20.12.2020, приблизно о 20 годині, вона була зі своїми батьками та бабусею вдома в АДРЕСА_2 . Мама була у батьківській кімнаті, тато у вітальні, бабуся у своїй кімнаті. Ванна кімната в будинку знаходиться в самому кутку, вихід з ванної кімнати веде до коридора, з якого можна попасти в кімнату, в якій була її мама. З кімнати, в якій була мама, є три виходи, в тому числі й до кімнати, де був тато. Перебуваючи у ванній кімнаті, вона почула дуже голосний звук, схожий на вибух, вибігла з ванної та побачила в дверях до кімнати, де був тато, високого чоловіка у військовій формі (камуфляжі), в балаклаві (видно тільки очі) зі зброєю в руках. В цей час в кімнаті, де був тато, працював телевізор та горіли вогники на ялинці. Цього освітлення достатньо було для того, щоб зрозуміти, що відбувалось у будинку. Мама в цей час була на ліжку. Через певний час ця особа вистрілила у її маму і вона вдруге почула голосний звук. Після пострілу вони з мамою закричали, розмов ніяких не було. Особа, яка стріляла, нічого не говорила. Він вистрілив та розвернувся до кімнати, де був тато, і вона побачила ще одну зброю, яка була одягнена через плече, друга зброя була в руках. Потім мама почала штовхати її в дитячу кімнату і сказала тікати, але вона не хотіла. Свідок вилізла з будинку через вікно, а мама залишилась в її кімнаті. Вона оббігла хату та вирішила побігти до сусідки, перелізла через паркан. Стукала до сусідки, яка довго не відчиняла. Попросила телефон, зателефонувала родичам, викликала «швидку» та поліцію. Через деякий час, прийшовши до свого будинку, побачила багато поліції, «швидку». Переконалась, що батько живий, біля мами було багато крові та вона була непритомна. Біля будинку є город, на город в той день не вибігала. Через день приїздили працівники поліції до них додому, що робили не пам`ятає. Поліцейські надавали їй речі, в які була вдягнена особа, що здійснювала постріли в їх будинку, для впізнання. Вона впізнала один комплект одягу, не сумнівалась, була впевнена у своєму виборі.

Під час судового засідання свідку продемонстровано 4 фотознімки речей з додатку до протоколу пред`явлення речей для впізнання (том.3 а.п.187-188), яка вказала на фото № 3, де зображена камуфляжна форма виявлена в пральній машинці в кімнаті будинку по АДРЕСА_1 . Свідок додатково пояснила, що прийшли в поліцію з бабусею ОСОБА_65 на впізнання. Їй показали фото речей, а потім провели в іншу кімнату та показали 2 комплекти камуфляжної форми наживо, оскільки фото одягу могло відрізнятись від оригіналу. Фото речей, які потрібно було впізнавати їм показували разом з бабусею, яка також була на впізнанні. Спочатку показували свідку, а потім бабусі, бабуся впізнавала речі в її присутності. Свідок впізнала одяг, в який був одягнутий нападник по кольору, впевнена, що вказаний одяг мав забарвлення з відтінками зеленого кольору.

Свідок ОСОБА_66 , 1997 року народження, допитаний за клопотанням представника потерпілих, суду показав, що обвинуваченого та потерпілих знає, стосунків з ними не підтримує. Осінню 2020 року, ввечері, його було залучено у якості понятого, точну адресу не знає, у селі Логвин. Приблизно об 23 годині, з іншим понятим ОСОБА_67 та працівниками поліції приїхали до будинку ОСОБА_13 , інші працівники поліції вже перебували біля будинку ОСОБА_13 , всі разом зайшли у двір. ОСОБА_68 ( ОСОБА_52 ) у цей час перебував в туалеті, що надворі. Потім працівники поліції з цього туалету (вигрібної ями) дістали берци темно-коричневого чи темно-зеленого кольору, інше взуття ОСОБА_13 не оглядалось та не вилучалось. Потім в будинку працівники поліції складали протоколи та проводили обшук. ОСОБА_68 перебував на місці події весь час. При обшуку в будинку працівники поліції вилучили патрони та одну одиницю нарізної зброї. Під час слідчої дії не відлучався з місця події, був з початку і до кінця. Працівники поліції зачитували протоколи, складені за результатами проведення слідчих дій, в присутності нього, ОСОБА_69 , ОСОБА_13 . Чи вилучався з будинку ОСОБА_13 будь-який одяг, не пам`ятає. Того дня свідок був у селі Логвин на полюванні, спиртні напої не вживав, і після його закінчення хтось повідомив, що в селі в когось стріляли, вважаючи, що це міг бути один з мисливців, він та ще декілька мисливців поїхали на місце події до будинку потерпілих приблизно о 20-21 годині вечора, там також був і ОСОБА_70 , перебували там близько 1,5 години. Потім поїхали на автомобілі до будинку ОСОБА_13 , тому що сказали, що це він міг стріляти в потерпілих. Слідча ОСОБА_71 є його знайомою, вона запросила його бути понятим, коли вже був біля будинку ОСОБА_13 . В будинок ОСОБА_13 заходив разом з працівниками поліції та ОСОБА_57 . Під час слідчих дій ОСОБА_68 постійно сидів на кухні. Чи надавав ОСОБА_52 або його дружина дозвіл на обшук усно чи письмово не пам`ятає. Як він пам`ятає, спочатку проводились слідчі дії в туалеті, а потім пішли до хати. Свідка ОСОБА_25 знає, чи був він того дня біля будинку ОСОБА_13 не пам`ятає. Під час слідчих дій слідча знімала на телефон, чи велась відеозйомка на відеокамеру не пам`ятає, на кухні знімав працівник поліції. На кухні справа на стільчику сидів ОСОБА_68 , чи є в кухні пральна машина не пам`ятає. Вилучили балаклаву, рукавиці та камуфльовану форму, звідки дістали не пам`ятає. Всі події відбувались на кухні, патрони вилучили в іншій кімнаті.

Під час судового засідання свідку продемонстровано відеозапис з матеріалів кримінального провадження огляду місця події від 21.12.2020 (том 4, а.п.146-147), після перегляду якого, свідок повідомив, що речі, які вилучено під час слідчої дії, знайдено до того як понятих було покликано в будинок, також зауважив, що не пам`ятає в точності подій через те, що минуло багато часу, окрім цього переніс інсульт.

Свідок ОСОБА_72 , 1948 року народження, допитана за клопотанням представника потерпілих суду показала, що потерпіла ОСОБА_15 є її донькою. Будинок, в якому їхня родина проживає останні 20 років, розташований за адресою: АДРЕСА_2 належить свідку на праві власності. При вході до будинку є веранда, потім кухня, з кухні вхід до кімнат: центральна, справа її кімната, зліва велика кімната, з якої вхід до дитячої кімнати, там є коридор та ванна кімната. 20.12.2020 приблизно о 20:00 год. дочка ОСОБА_41 , зять ОСОБА_45 та молодша онучка ОСОБА_42 були в своїх кімнатах вдома, старшої онучка вдома не було. Зять ОСОБА_45 був у центральній кімнаті на дивані, був включений телевізор, світилася гірлянда на ялинці, зліва у кімнаті була дочка ОСОБА_41 та внучка ОСОБА_42 . Через деякий час, свідок почула постріл, потім ще один, якийсь незрозумілий звук від своєї дочки, та подумала, що це феєрверк. Під час пострілів, двері до її кімнати були зачинені. Після другого пострілу свідок відчинила двері до своєї кімнати, які відчиняються «від себе». В цей момент людина, яка здійснювала постріли, тримала ручку дверей до її кімнати, стоячи до неї обличчям. Двері відчинились неповністю, а саме їй не було видно зятя в кімнаті. Закривши двері, почала кричати та тримала ручку дверей, щоб нападник не зміг їх відчинити, після чого він смикнув двері несильно та побачивши її, опустив рушницю і пішов, відстань між ними в той момент була близько 0,5 м. Світло було ввімкнено в її кімнаті та в кімнаті дочки. Потім вибігла у середню кімнату, в якій праворуч був зять, побачила на ньому кров. Зять сказав бігти до дочки, побачила її ліворуч біля дитячої кімнати, вона лежала вся в крові. Донька сказала, що онучка вилізла через вікно, та побігла на город. Свідок впізнала обвинуваченого за розрізом очей, попри наявність в нього балаклави на обличчі, його тілобудові та ході, в той самий момент не знала тільки його імені та прізвища, знала, що він зять ОСОБА_73 . Раніше свідок часто бачила обвинуваченого, в тому числі і в громадському транспорті, так як працювала соціальним працівником в селі. Одягнений нападник був у плямисту форму темного кольору коричнево-зелена, широкий малюнок, на руках рукавиці чи щось подібне, взуття не бачила, за спиною була ще якась зброя.

Додатково на уточнюючі запитання, свідок пояснила, що через декілька днів після події її та онучку викликали до поліції, вони зайшли в актовий зал райвідділу, в якому справа на столі чи стелажі було чотири камуфляжні форми та їй було запропоновано працівниками поліції вказати, в яку з цих форм був одягнений нападник, вона вказала на одну із них, так як дана форма відрізнялась від інших тим, що була темніша та на ній був крупніший малюнок. Потім онучці також було запропоновано впізнати форму, вона не бачила, що показувала онучка. При проведенні впізнання з нею, онучка була в цій же кімнаті, стояла далеко біля дверей. Фотографії та справжня форма співпадали. Після події працівники поліції приїздили неодноразово. Дозвіл на огляд будинку та домоволодіння свідок добровільно надавала декілька разів. Через 2-3 дні після події, перебуваючи на подвір`ї, бачила, як по городу ходять працівники поліції в цивільному одязі, які шукали сліди. Свідок особисто бачила великі сліди від взуття на власному городі. Потім, у другій половині цього ж дня приїхали інші працівники поліції у форменному одязі, запросили понятих, фотографували сліди на землі, знімали відбитки. Працівників поліції, які приїхали приблизно через пів години, в день події 20.12.2020 викликала її сестра з ОСОБА_74 . Їх було 3-4, було багато понятих та сторонніх осіб, всі були в будинку, слідчі дії проводились годину півтори, точно не пам`ятає, здійснювалась фото-, відеозйомка. Земельну ділянку сама не оглядала, чи оглядалась земельна ділянка працівниками поліції вночі не пам`ятає. Свідок одразу працівникам поліції вказала, що впізнала в особі нападника зятя ОСОБА_75 .

Свідок ОСОБА_76 , будучи безпосередньо допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника потерпілих суду показав, що обвинувачений та потерпілі є його односельчанами. Точної дати та часу події не пам`ятає, була холодна пора року, темна пора доби, знаходився вдома, коли однокласник повідомив, що до потерпілих ОСОБА_77 та ОСОБА_78 хтось зайшов додому та стріляв у них. Спочатку свідок попрямував до будинку потерпілих, де були «швидка» та поліція, побувши там не більше 30 хвилин, поїхав за працівниками поліції до будинку обвинуваченого ОСОБА_50 . Крім нього, до будинку обвинуваченого поїхали також поняті ОСОБА_79 та ОСОБА_80 на автомобілі ОСОБА_81 . До будинку ОСОБА_50 приїхали всі разом. На території домоволодіння ОСОБА_13 інших працівників поліції та будь-яких інших осіб не було. Люди з сусідніх вулиць зібрались пізніше. На територію домоволодіння ввійшла слідча та ще кілька працівників поліції, всі інші залишились на вулиці перед подвір`ям. Приблизно 20-30 хвилин знаходились біля подвір`я, після чого вийшла слідча та запросила кілька чоловік бути понятими. Коли свідок з понятими ввійшли до будинку, там була слідча, експерт та ще хтось з працівників поліції, а також ОСОБА_82 . Слідча пояснила понятим, що стався злочин. Обшук в приміщенні проводила слідча ОСОБА_83 , ОСОБА_82 був присутній, сидів на кухні за столом без кайданків, зауважень нікому із працівників поліції не робив. Коли свідок увійшов до будинку, то камуфляжний костюм, балаклава і рукавиці були вийняті з пральної машини, лежали на полу, слідча їх описувала, пояснивши понятим, що ймовірно ці речі були на ОСОБА_84 в момент скоєння злочину, а тому вони вилучаються. Окрім цього, з будинку експертом вилучався ОСОБА_85 , який був в кімнаті. При огляді кімнати були присутня слідча, експерт, дружина ОСОБА_13 , сам ОСОБА_52 присутній вже не був. Потім на подвір`ї проводився обшук. Оглядали сараї. Надворі в туалеті виявили берці, в середині яких були напхані шматки цегли. Берці виявила слідча та працівник поліції, свідка попросили дістати їх з вигрібної ями. В туалеті освітлення відсутнє, працівник поліції світив ліхтариком. Колір, розмір берців не пам`ятає, вони були не дуже брудні, у вигрібній ямі один берць стояв, а інший лежав на боку, ближче до центра вигрібної ями, зі шнурками, не зв`язані між собою, зверху чисті. Обвинувачений при цьому присутній не був. Під час проведення обшуку були присутні поняті ОСОБА_80 та ОСОБА_79 . Коли свідок діставав берці працівники поліції вели відеозйомку, світили ліхтариками. Де в цей час були поняті ОСОБА_80 та ОСОБА_79 не пам`ятає. При ньому берці не упаковували. Після того як дістав берці, покинув місце події. ОСОБА_52 покинув місце події до завершення проведення слідчих дій, його вивели з території домоволодіння працівники поліції. На якій підставі та в який момент на ОСОБА_13 одягнули кайданки не пам`ятає. Будь-яких документів за результатами проведення слідчих дій не підписував, на допити його нікуди не викликали. Обвинувачений під час обшуку був спокійний, його дружина також не виказувала ніяких заперечень щодо дій працівників поліції. Гальчинський має камуфляжний одяг та берці, оскільки є мисливцем. Огляд за місцем проживання ОСОБА_13 проходив приблизно півтори-дві години. Конфліктних ситуацій з ОСОБА_57 у нього не було.

Свідку в судовому засіданні продемонстровано фото берців, на що останній вказав, що берці схожі на ті, які він особисто діставав на прохання працівників поліції з вигрібної ями вуличного туалету.

В ході допиту заявлених стороною обвинувачення свідків даних, передбачених ч.2 ст.96 КПК України щодо свідків установлених не було, зокрема, показання або документи, що підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, які підтверджують нечесність останніх.

Прокурор в судовому засіданні 31.07.2023 року (т.4, а.п.198-200) зазначив про відсутність необхідності в проведенні допиту інших свідків сторони обвинувачення, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, на допиті яких сторона захисту та учасники кримінального провадження також не наполягали, а тому така відмова прийнята судом, зважаючи на принцип змагальності, визначений ст. 22 КПК України.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_17 у судовому засіданні 18.08.2023 року (т.4, а.п.232-235) зазначив про відмову від допиту свідка (понятого) ОСОБА_86 , ІНФОРМАЦІЯ_7 по причині його мобілізації та проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 , на допиті якого сторона захисту та учасники кримінального провадження також не наполягали, а тому така відмова прийнята судом, зважаючи на принцип змагальності, визначений ст. 22 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_14 в судовому засіданні 20.11.2023 року (т.5, а.п.34-36) також відмовився від допиту свідка (понятого) ОСОБА_86 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з вищенаведених причин, а тому така відмова прийнята судом, зважаючи на принцип змагальності, визначений ст. 22 КПК України.

Однак, усі отримані в суді показання, слід оцінити в сукупності з іншими джерелами доказів, що надані сторонами, зокрема, протоколами слідчих дій і висновками експертів.

ІV. Письмові та речові докази, досліджені судом, їх оцінка, а також мотиви неврахування окремих доказів.

На підтвердження винуватості ОСОБА_13 стороною обвинувачення були надані суду та досліджені наступні докази:

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого відомості про злочин, з попередньою кримінально-правовою кваліфікацією, передбачений ч.3 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України внесені 21.12.2020 о 02.00 год. за №0000194 з наступною фабулою: 20.12.2020, близько 20-ї години, ОСОБА_13 , знаходячись у камуфляжній формі, з балаклавою на обличчі та мисливською гладкоствольною зброєю в руках, зайшов до будинку, що розміщений за адресою АДРЕСА_2 та без будь-яких пояснень, здійснив постріли по ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Внаслідок здійснених пострілів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , отримали множинні вогнепальні поранення та доставлені до Білоцерківської міської лікарні №2, де ОСОБА_15 встановлено діагноз «множинні вогнепальні поранення нижньої кінцівки та правого плеча, геморагічний шок 3 ст.» ОСОБА_16 - «множинні вогнепальні поранення правого плеча та грудної клітини». (том 3 а.п.3).

Внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення підтверджує виключно правомірність проведення досудового розслідування у вказаному провадженні.

Протокол огляду місця події з ілюстраційною таблицею, згідно з яким встановлено, що огляд проводився з 21:00 год. 20.12.2020 до 00:30 год. 21.12.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності двох понятих та за участю власника ОСОБА_40 , із застосуванням технічних засобів фіксації фотокамери марки «Canon» із змінним носієм інформації, в ході якого слідчим виявлено та вилучено дві гільзи, які кожна окремо, поміщені до спецпакету SUD №1126217, SUD №1126226, 9 фрагментів шротового заряду, які поміщено до спецпакету SUD № 1126225, 2 фрагменти картечі, які поміщено до спецпакету SUD № 1126218, марлевий тампон зі змивами плям РБК, який поміщено до паперового конверту (том 3 а.п. 5-35).

Даним протоколом підтверджується безпосередньо факт настання події кримінального правопорушення, а саме місце вчинення кримінального правопорушення, його обставини, у тому числі й щодо наслідків, які настали в результаті посягання на життя двох потерпілих.

Протокол огляду місця події з ілюстраційною таблицею (яка не підписана слідчим В. Короленком), згідно з яким встановлено, що 22.12.2020 з 16:40 до 17:10 проводився огляд земельної ділянки, що розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності двох понятих та за участю власника ОСОБА_40 , із застосуванням технічних засобів фіксації фотокамери марки «Canon» із змінним носієм інформації, в ході якого слідчим виявлено та вилучено сліди низу підошви взуття довжиною близько 14 см, з якого було зроблено гіпсовий зліпок, на якому закріплено паперову бирку з підписами учасників слідчої дії (том 3 а.п.36-44).

Порушень вимог ст.ст. 214, 223, 237 КПК України (в редакції, яка діяла на момент проведення процесуальної дії) при проведенні огляду домоволодіння 20-21.12.2020 та огляду місцевості 22.12.2020 судом установлено не було.

Так, статтею 237 КПК України (в редакції, яка діяла на момент проведення процесуальної дії) передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Частиною 3 ст.214 КПК передбачено, що огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Надаючи оцінку вказаним доказам, колегія суддів зазначає, що згідно з ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 цієї статті.

Тобто законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи, вказані огляди від 20.12.2020-21.12.2020 та 22.12.2020 проведені за участю власника домоволодіння свідка ОСОБА_40 , яка своїми діями засвідчила про її зацікавленість і про намір сприяти правоохоронним органам у розслідуванні скоєного проти членів її родини злочину. Так, даючи показання в судовому засіданні, свідок твердила, що, після вчинення кримінального правопорушення, працівників поліції викликала її сестра, сама ж свідок не заперечувала щодо проведення слідчих дій на території її домоволодіння. Жодних скарг чи заперечень щодо проведення цих слідчих дії всупереч волі та власним інтересам свідок не заявляла, не надала будь-яких доказів на підтвердження таких обставин і сторона захисту, а тому підстав ставити під сумнів добровільність згоди власника майна, що тягне за собою недопустимість доказу, колегія суддів не вбачає, а тому згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України це розцінюється як його добровільна згода на проникнення до домоволодіння.

Такий правовий висновок зазначений в постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 399/273/16-к (провадження № 51-2826км18), постанові від 15 квітня 2020 року у справі №740/3390/15.

Разом з тим, суд звертає увагу на недоліки під час оформлення протоколу огляду домоволодіння від 20.12.2020-21.12.2020 та додатку до нього у вигляді ілюстраційної таблиці, оскільки всупереч положенням ст.104 КПК України, не весь хід і результати проведення процесуальної дії зафіксовані у протоколі. Згідно ілюстрацій №47-51 вбачається, що предметом огляду була також і земельна ділянка позаду будинку за адресою: АДРЕСА_2 під час якого було виявлено сліди взуття на ґрунті про що не зазначено в описовій частині протоколу, тобто не відображено послідовність дій.

З приводу протоколу огляду місцевості від 22.12.2020 та додатку до нього у вигляді ілюстраційної таблиці, суд також зауважує, що всупереч положенням ст.105 КПК України, додаток до протоколу у вигляді ілюстраційної таблиці не підписаний слідчим.

На переконання колегії суддів, окремі недоліки процесуального оформлення слідчих дій, проведених у цілому у відповідності з вимогами КПК України, за відсутності обставин регламентованих ст.87 КПК України, не є автоматичною передумовою для визнання доказів недопустимими, не впливають загалом на справедливість кримінального провадження, оскільки конституційні права обвинуваченого ОСОБА_13 та/або його захисника під час досудового розслідування не порушувалися, перешкод у реалізації їх процесуальних прав не чинилося. Протоколи, підписані всіма учасниками слідчої дії, відомості, зафіксовані у протоколі, стороною захисту не заперечуються, ілюстраційна таблиця, яка не підписана слідчим, підписана особою (криміналістом), яка її складала, за таких обставин, порушення, допущені при складенні протоколів не є істотними і не мають наслідком їх недопустимість як доказу у даному кримінальному провадженні.

Подібний правовий висновок зазначений в постанові ККС ВС від 01 листопада 2023 року у справі № 347/222/21.

Висновок експерта №СЕ-19/111-21/1584-МРВ від 22.01.2020 з ілюстративною фототаблицею, згідно якого встановлено, що наданому на дослідження марлевому тампоні, яким було зроблено змив з правої руки ОСОБА_13 виявлено дифеніламін (який використовується, як стабілізатор нітроцелюлозних порохів), що може свідчить про наявність слідів продуктів пострілу. На наданому на дослідження марлевому тампоні, яким було зроблено змив з лівої руки ОСОБА_13 слідів продуктів пострілу не виявлено. В межах чутливості використаних методів дослідження (том 3 а.п.89-94).

Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.02.2021, марлеві тампони зі змивами з обох рук підозрюваного ОСОБА_13 , які разом із первинним пакуванням зберігаються в спецпакеті №EXP 0402748 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (том 3 а.п.96-98).

Цей висновок експерта є вірогідним, тобто не є категоричним та безззаперечно не підтверджує перебування обвинуваченого ОСОБА_13 на місці вчинення злочину.

Крім того, перед експертом не ставилося питання про часовий проміжок зберігання на тілі людини слідів продуктів пострілу і можливості їх утворення задовго до моменту вчинення злочину чи при перекладанні зброї у/з сейфу. Органами досудового слідства не проводилася криміналістична експертиза з метою порівняння складу слідів продуктів пострілу, виявлених на руках обвинуваченого і на тілах потерпілих.

Протокол огляду місця події з ілюстраційною таблицею, згідно з яким встановлено, що огляд проводився 22.12.2020 з 15:35 до 16:10 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих за участю власника ОСОБА_87 , із застосуванням технічних засобів фіксації фотокамери марки «Canon» із змінним носієм інформації, в ході якого слідчим було виявлено та вилучено ( ОСОБА_88 добровільно надав): три гільзи від набоїв з маркуванням на корпусі «Шарп шот» №312/70 34Г, з написом «ТАХО» із маркуванням на дні «ТАКНО 12 Ukraine», які поміщено до спецпакету №SUD2106946, а також два набої з написом на дні «Rio AMMO*12GA*», написом на корпусі «GAME LOAD» 36 11/4 023/0 12/70-23/4 та один набій з написом на дні «ТАКНО 12 Ukraine 12», написом на корпусі «Шарп шот №00012/70 34Г ТАХО», які поміщено до спец пакету №SUD2106947. Крім того, ОСОБА_88 пред`явив власний дозвіл на зброю № НОМЕР_2 від 27.11.2020 про право зберігання, носіння мисливської гладкоствольної зброї « НОМЕР_3 », яку не зміг надати по причині її відсутності. (з його слів) (том 3 а.п.68-79).

Надаючи оцінку вказаному доказу, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Вказаний огляд було проведено за участю власника домоволодіння ОСОБА_87 , будь яких скарг чи заперечень щодо проведення вказаної слідчої дії всупереч його волі чи власним інтересам свідок не заявляв під час досудового розслідування та під час судового розгляду, а тому підстав ставити під сумнів добровільність згоди власника майна, що тягне за собою недопустимість доказу, суд не вбачає, згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України це розцінюється як його добровільна згода на проникнення до домоволодіння, тобто істотних порушень вимог ст.ст. 223, 237 КПК України (в редакції, яка діяла на момент проведення процесуальної дії) при проведенні огляду домоволодіння судом установлено не було.

Висновок експерта №СЕ-19/111-21/1574-БЛ від 22.01.2020 встановлено: 1. 2 (дві) гільзи з упакувань «SUD116217» та «SUD1126226» надані на дослідження до боєприпасів вогнепальної зброї не належать - є частинами (стріляними гільзами) мисливських рушничних патронів 12 калібру. 2. 3 (три) гільзи з упакування «SUD2106946» надані на дослідження до боєприпасів вогнепальної зброї не належать - є частинами (стріляними гільзами) мисливських рушничних патронів 12 калібру. 3. 2 (дві) гільзи з упакувань «SUD116217» та «SUD1126226» надані на дослідження виготовлені промисловим способом. 4. 3 (три) гільзи з упакування «SUD2106946» надані на дослідження виготовлені промисловим способом. 5. 2 (дві) надані на дослідження гільзи з упакувань «SUD116217» та «SUD1126226» (вилучених за адресою: с. Логвин Володарського району по вул. Шевченка, 25) та 3 (три) гільзи надані на дослідження гільзи з упакування «SUD2106946» (вилучених за адресою: АДРЕСА_3 ) стріляні з одного екземпляру зброї. 6.Дані фрагменти є ймовірно метальним снарядом (шротом та картеччю), мисливського патрону 12 калібру. 7.Визначити спосіб виготовлення наданих на дослідження предметів не представилось можливим, у зв?язку з відсутність буди-яких маркувальних позначень. 8.Надані на дослідження метальні снаряди (шрот 4,8 мм та картеч діаметром 9 мм) ймовірно могли скласти складову частину метального снаряду патронів 12 калібру, частинами яких є надані на дослідження дві гільзі, вилучені під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , про що свідчать маркувальні позначення на трубках гільз (том 3 а.п.99-108).

Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.02.2021, три гільзи та одинадцять фрагментів метального снаряду, що зберігаються у спецпакеті №4090568 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (том 3 а.п.110-112).

Даними джерелами доказів, зокрема і відповіддю на запитання №5 - «2 (дві) надані на дослідження гільзи з упакувань «SUD116217» та «SUD1126226» (вилучених за адресою: с. Логвин Володарського району по вул. Шевченка, 25) та 3 (три) гільзи надані на дослідження гільзи з упакування «SUD2106946» (вилучених за адресою: АДРЕСА_3 ) стріляні з одного екземпляру зброї», доводиться, що знаряддям вчинення кримінального правопорушення є належна свідку ОСОБА_89 мисливська гладкоствольна зброя « НОМЕР_3 ».

Висновок експерта №54 від 19.04.2021 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено діагноз: вогнепальний відкритий зламковий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків з пошкодженням стегнового нерву. Вогнепальні рвані рани лівої гомілки та лівого плеча, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Описані тілесні ушкодження виникають від дії вогнепальної зброї. По даних медичної документації, описані тілесні ушкодження утворились 20.12.2020 року. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 могла отримати дані тілесні ушкодження за обставин вказаних в постанові слідчого. Описані тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних рваних ран лівої гомілки та лівого плеча відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Описані тілесні ушкодження у вигляді вогнепального відкритого зламкового перелома нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків з пошкодженням стегнового нерву. Кількість точок прикладання сили одна. (том 3 а.п. 85-86).

Висновок експерта №55 від 19.04.2021 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено діагноз: вогнепальні рвані рани правого плеча з пошкодженням м`язу біцепса та променевого нерву. Вогнепальні непроникаючі рвані рани грудної клітки. Після травматична невропатія правого променевого нерву. Описані тілесні ушкодження виникають від дії вогнепальної зброї. По даних медичної документації, описані тілесні ушкодження утворились 20.12.2020 року. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 міг отримати дані тілесні ушкодження за обставин вказаних в постанові слідчого. Описані тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних рваних ран правого плеча з пошкодженням м`язу біцепса та променевого нерву та після травматична невропатія правого променевого нерву відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як викликають довготривалий розлад здоров`я. Описані тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних непроникаючих рваних ран грудної клітки відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Кількість точок прикладання сили одна (том 3 а.п. 87-88).

Суд приймає до уваги вказані висновки, які свідчать про наявність у потерпілих певних тілесних ушкоджень, проте за відсутності інших доказів, які узгоджуються між собою, даний висновок не доводить їх спричинення саме ОСОБА_13 , 20.12.2020 року близько 20:00 год. та за обставин, вказаних у обвинувальному акті. Вказані джерела доказів дають змогу визначити характер, локалізацію та кількість тілесних ушкоджень у потерпілих, їх тяжкість, та наслідки, що настали в результаті протиправного діяння.

Висновок судово-психіатричного експерта №538 від 23.12.2020, згідно якого встановлено: 1. ОСОБА_13 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. 2. ОСОБА_13 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. У ОСОБА_13 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. 4. ОСОБА_13 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 5.Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_13 не потребує. 6. Клінічних ознак алкогольної та наркотичної залежності ОСОБА_13 під час проведеного обстеження не виявлено. 7. За своїм психічним станом ОСОБА_13 суспільну небезпеку не становить. 8. 3 ОСОБА_13 можуть проводитися слідчі дії. 9. ОСОБА_13 під час скоєння інкримінованих йому дій у будь-якому вираженому емоційному стані (стрес, фрустрація, розгубленість, тощо), який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. 10. ОСОБА_13 виявляє достатність рівень розвитку та збереженість когнітивних процесів та інтелекту. Йому притаманні такі індивідуально-психологічні особливості як емоційно-вольова нестійкість, схильність до імпульсивних форм реагування у конфліктних ситуаціях, залежність від алкоголю, низький морально-етичний рівень, легко уражене самолюбство, проблемність міжособистісного спілкування, зниження вольового контролю, переважання емоційної логіки в мотивації поведінки, які були посилені станом алкогольного сп`яніння, та такі які знайшли своє відображення в його поведінці в досліджуваній ситуації, але впливу на його свідомість та діяльність вони не здійснили. 11. ОСОБА_13 міг правильно запам`ятовувати обставини, які мають значення в кримінальному провадженні, та правильно відтворювати їх (том 3 а.п.196-198).

Даний висновок експерта вказує на осудність обвинуваченого ОСОБА_13 .

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.12.2020 року (складеного о 04 год 16 хв.), згідно якого 20.12.2020 року о 23 год. 15 хв, за місцем проживання ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_1 , останнього затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України. Крім того, в присутності понятих здійснено обшук затриманого, під час якого виявлено та вилучено джинси синього кольору, рубашку синього кольору, під якою футболка бурого кольору, на обличчі в ділянці носа та лоба садна та подряпини. Вказаний протокол в присутності захисника не підписаний підозрюваним ОСОБА_13 (том 3 а.п.80-83).

Колегія суддів зауважує, що вказаний доказ не може вказувати на причетність обвинуваченого до вчиненого ним злочину, оскільки лише фіксує таку процесуальну дію, як затримання особи. Крім того, суд зауважує, що протокол затримання складений через 5 годин після фактичного затримання та обшуку ОСОБА_13 .

Висновок експерта №СЕ-19/111-21/1609-Б від 25.02.2021 судової молекулярно-генетичної експертизи з додатком 1 (таблиця 1.1) та додатком 2 (ілюстративна таблиця), згідно якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_15 , 24.06.1980 (об`єкт №1) (таблиця 1.1, додаток 1) (том 3 а.п.129-135) та висновок експерта №СЕ-19/111-21/1606-Б від 26.02.2021 судової молекулярно-генетичної експертизи з додатком 1 (таблиця 1.1) та додатком 2 (ілюстративна таблиця) згідно якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_16 , 17.12.1978 (об`єкт №1) (таблиця 1.1, додаток 1) (том 3 а.п.137-143).

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.03.2021, зразок букального епітелію потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який знаходиться у спецпакеті №2298444, зразок букального епітелію потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться у спецпакеті №2298443 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (том 3 а.п.145-147).

Висновок експерта №СЕ-19/111-21/1603-Б від 26.02.2021 судової молекулярно-генетичної експертизи з додатком 1 (таблиця 1.1) та додатком 2 (ілюстративна таблиця), згідно якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_13 , 25.08.1977, (об`єкт №1) (таблиця 1.1, додаток 1) (том 3 а.п.148-154).

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.03.2021, зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який знаходиться у спецпакеті №2298442 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (том 3 а.п.156-158).

Дані джерела доказів суд оцінює як такі, які жодним чином не підтверджують і не спростовують обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному проваджені, а тому є неналежними доказами у справі.

Беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_13 прокурор вважає протокол огляду місця події з ілюстраційною таблицею, згідно з яким встановлено, що огляд проводився 21.12.2020 з 01:07 до 01:45 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих, із застосуванням технічних засобів фіксації фотокамери марки «Canon» та відеокамери марки «Sony», в ході якого слідчим виявлено та вилучено: з приміщення кухні - камуфляжні штани, камуфляжну куртку, чорні рукавиці (2 шт.), балаклаву темно-зеленого кольору, які поміщено до спецпакету №7285328, з приміщення кімнати №1 - куртку камуфляжну-патронташ з вмістом патронів 18 шт., 6 патронів-картечі, 12 набоїв з маркуванням «RIO AMMO 12 GA», 8 набоїв з написом «TAKHO12 UKRAINE», 2 шт. з написом «12», які поміщено до спецпакету №7285325, предмет, ззовні схожий на автомат, з маркуванням АКС МП-УОС з магазином з вмістом патронів в кількості 19 шт., який поміщено до чохла зеленого кольору, який опечатано биркою 31 з підписами учасників, мисливську рушницю МЦ 21/12, яку поміщено до чохла чорного кольору та опечатано биркою №2 з підписами учасників, дозвіл № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_13 , дозвіл № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_13 , які поміщено до спецпакету №SUD№1126222, камуфляжні штани та куртку зеленого кольору, які поміщено до спецпакету №7285326 та берці чорного кольору, які поміщено до картонної коробки на яку наклеєно бирку №3 з підписами учасників та пояснювальним написом, розмір берців на підошві 44 розміру, в середині яких знаходяться уламки цегли (том 3 а.п. 45-63).

Заяву ОСОБА_90 від 21.12.2020 про надання згоди на огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (том 3 а.п.232).

Ухвалу слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 21.12.2020 про надання дозволу на проведення обшуку житлового будинку, який проведений на підставі ч.3 ст.233 КПК України (том 3 а.п.233-235).

Ухвалу слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 22.12.2020 накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду 21.12.2020 місця події домоволодіння, яке розташована за адресою: АДРЕСА_1 (том 3 а.п.64-67).

Перевіряючи вищевказані докази на відповідність ст.ст. 86, 87 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК України (в редакції чинній на момент проведення слідчої дії) огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду.

Підставою для проведення огляду місця події є інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.

В матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_13 відсутні будь-які дані, які б стали підставою для проведення 21 грудня 2020 року в період часу з 01.07 год до 01.45 год огляду домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Не зазначено таких даних і в самому протоколі огляду місця події. Відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2020 року о 02.00 год., тобто після завершення огляду на підставі «повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб» (т.3 а.п.3). Походження заяви так і не було встановлено.

Частиною 1 ст. 233 КПК визначено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім невідкладних випадків, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналіз вищевказаних положень кримінальних процесуальних норм свідчить про те, що право слідчого, прокурора на проникнення до житла і проведення в ньому обшуку може виникати у трьох випадках: 1) за ухвалою слідчого судді, 2) без постановлення такої ухвали на підставі добровільної згоди власника житла чи іншого володіння особи; 3) до постановлення ухвали слідчого судді лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що подія, яка була предметом досудового розслідування, відбувалася в АДРЕСА_1 , а тому домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_13 , яке знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , не є місцем вчинення кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, органом досудового розслідування 21.12.2020 року під виглядом огляду місця події фактично було проведено слідчу розшукову дію - обшук, який згідно приписів ч.2 ст.234 КПК здійснюється лише на підставі ухвали слідчого судді та після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.3 ст.214 КПК).

Додатковим підтвердженням даного висновку колегії суддів є те, що 21.12.2020 року до Володарського районного суду надійшло клопотання слідчого в цій справі ОСОБА_91 про надання дозволу на проведення обшуку житлового будинку АДРЕСА_1 . Слідчий суддя клопотання задовольнив і надав дозвіл слідчому «на проведення обшуку житлового будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_13 , який проведено 21.12.2020 на підставі ч.3 ст.233 КПК України.»

Як вбачається із ухвали слідчого судді, невідкладність проведення обшуку була обґрунтована метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення. Водночас такі підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчим суддею не відносяться до переліку невідкладних. Проведена органами досудового розслідування 21.12.2020 року слідча дія не була невідкладною, а тому згідно із положень ч.2 ст.234 КПК України, такий обшук мав здійснюватися лише на підставі ухвали слідчого судді.

Таким чином, слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, який мав місце до внесення відомостей до ЄРДР, а саме слідча дія не була невідкладної в розумінні ч.3 ст.233 КПК України, що є неприпустимим.

На неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема у постановах від 22 травня 2019 року (справа №640/2449/16-к), 19 березня 2019 року (справа №380/157/14-к), 8 квітня 2020 року (справа №447/1765/16-к), 30 вересня 2020 (справа № 523/16917/15-к), 24 лютого 2021 року справа № 761/27114/14-к, оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені статтею 233, частиною 2 статті 243 КПК України.

Таким чином, навіть з урахуванням того, що обшук 21.12.2020 року було легалізовано ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 21.12.2020, колегія суддів вважає, що обшук проведено без достатніх правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ККС ВС від 08 квітня 2021 року (справа №573/2028/19, провадження №51-1535км20), від 19 вересня 2023 року (справа № 310/9084/19).

Таким чином, суд приходить до висновку, що протокол огляду місця події від 21.12.2020 року, проведений житлового будинку АДРЕСА_1 , в силу ч.1 ст.87 КПК України є недопустимим доказом, як і похідні від нього докази - вилучені предмети (речі) в ході огляду та висновки експертиз, оскільки отримані внаслідок здійснення процесуальної дії, яка відповідно ст.ст. 233, 234, 237 КПК України потребувала дозволу суду, без такого дозволу.

Додатковою підставою для визнання недопустимим вказаного вище протоколу огляду від 21.12.2020, є встановлені під час розгляду справи обставини проведення цієї слідчої дії органом досудового розслідування 20.12.2020 року.

Так, колегія суддів звертає увагу, що огляду місця події від 21.12.2020 передувало затримання обвинуваченого ОСОБА_13 о 23 год 15 хв. 20.12.2020 в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд приймає до уваги покази обвинуваченого з приводу того, що після його фактичного затримання на подвір`ї домоволодіння, через короткий проміжок часу працівники поліції завели його до будинку, участь понятих при цьому забезпечена не була, де він показував працівникам поліції свої полювальні (камуфляжні) костюми, які вже лежали в розгорнутому вигляді на підлозі кухні та показав наявну в нього зброю із відповідними дозволами, яка знаходилась в іншій кімнаті будинку.

З дослідженого відеозапису огляду місця події від 21.12.2020 наданого стороною захисту, вбачається, що початок відеозапису співпадає з часом початку огляду, що зазначений в протоколі огляду місця події 01 год. 07 хв 21.12.2020, а саме фіксування вказаної слідчої дії розпочинається з моменту, коли речі, які були в подальшому вилучені з будинку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_13 вже виявлені органом досудового розслідування та розкладені в кімнатах будинку, що також підтверджується наданими показаннями свідка ОСОБА_92 , який брав участь у вказаній слідчій дії як понятий, та свідка ОСОБА_93 , який був присутній під час проведення вказаної слідчої дії, що дає правові підстави колегії суддів стверджувати, що такий огляд, а фактично обшук під час якого були виявлені речі в будинку обвинуваченого розпочато до залучення понятих, за виключенням берців, які були виявлені та вилучені з вигрібної ями вуличного туалету на території домоволодіння обвинуваченого при понятих.

До того ж стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_13 були роз`яснені його права, у тому числі право на захист.

На переконання колегії суддів, таке порушення як несвоєчасне залучення понятих до проведення слідчої дії у вигляді огляду, а фактично обшуку, нероз`яснення процесуальних прав також свідчить про наявність обставин регламентованих ст.ст. 86, 87 КПК України та підстав для визнання вказаного доказу недопустимим.

Щодо посилання прокурора на можливість проведення огляду домоволодіння 21.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі письмової заяви ОСОБА_90 як користувача домоволодіння, яка датована 21.12.2020 року, то вони є безпідставними, та такими, що суперечать встановленим фактичним обставинам справи, оскільки, вказаний огляд домоволодіння було розпочато при затриманні обвинуваченого ОСОБА_13 ще 20.12.2020 о 23 год 15 хв., в графах протоколу огляду слідчим не зазначається про наявність в його розпорядженні такої підстави для проведення огляду як письмової заяви ОСОБА_94 про надання згоди на огляд, ОСОБА_95 не була залучена до проведення вказаного огляду, як учасник слідчої дії, і на сам кінець, колегія суддів ще раз наголошує, що невідкладність проведення огляду, а фактично обшуку, органом досудового розслідування була обґрунтована метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення в порядку ч.3 ст.233 КПК України.

А тому, відповідно до згаданих положень процесуального закону отриманий внаслідок такої слідчої дії доказ (протокол «огляду місця події» від 21.12.2020 року) є недопустимим, а тому не може бути використаний судом при прийнятті рішення.

Відповідно до сформованої практики ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж.

Зокрема в рішеннях по справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», а саме: коли визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і ті докази, які не були б отримані, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

У зв`язку з чим, недопустимими доказами винуватості ОСОБА_13 колегія суддів визнає:

протокол огляду предмету від 28.12.2020 року з ілюстраційною таблицею, згідно з яким 28.12.2020 з 09:10 до 09:40 в кабінеті №12 Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області при денному освітленні слідчим проведено огляд чоловічих берців чорного кольору, в присутності двох понятих та за участю спеціаліста ОСОБА_96 , в ході якого при відкритті картонної коробки, опечатаною паперовою биркою білого кольору, на поверхні бирки наявний рукописний пояснювальний текст виконаний барвником синього кольору та підписи учасників огляду виявлено чоловічі берці чорного кольору. Довжина підошви берців - 33 см, висота взуття 28-29 см. На поверхнях берців наявні сліди забруднення. На підошвах наявні налипання частин ґрунту. Для подальшого дослідження з лівого та правого берців взято зразки залишків ґрунту та поміщено в два окремі паперові конверти. В середині правого та лівого берця виявлено по два уламки цегли жовтого кольору. Вище вказані уламки вилучені та поміщені в два окремі спецпакети з правого та лівого берців (з правого берця спецпакет №7144507, з лівого берця спецпакет №7144506. Також при детальному огляді поверхонь берців із застосуванням природного та штучного освітлення виявлено на зовнішньому зрізі підметочної частини правого берця сліди схожі на плями речовини бурого кольору. Після проведення огляду берці упаковано до картонної коробки та опечатано (том 3 а.п.113-119);

висновок експерта №СЕ-19/111-21/18986-ТР від 30.04.2021 судової трасологічної експертизи, згідно якого: наданий на дослідження слід низу взуття придатний для ідентифікації слідоутворюючого об`єкту. Наданий слід низу взуття залишений наданим на дослідження взуттям на праву ногу (том 3 а.п.120-127);

висновком експерта №СЕ-19/111-21/1593-Б від 29.03.2021 судової молекулярно-генетичної експертизи з додатком 1 (ілюстративна таблиця), встановлено: 1. На наданій на дослідження парі черевиків типу "берци", а саме: на лівому (об?єкт № 2) та на правому (об?єкт № 3) та лівому (об?єкт № 4) крові не виявлено. На правому черевику типу "берець" (об?єкт №1) виявлена кров людини. Встановити генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на правому черевику типу "берець" (об?єкт №1) не вбачається за можливе, у зв?язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК у даному об?єкті, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу. (том 3 а.п.159-166);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.05.2021, берци чорного кольору, які з первинним упакуванням містяться в спецпакеті №ЕХР0471805 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (том 3 а.п.168-170);

висновком експерта №СЕ-19/111-21/2474-МРВ від 25.02.2021 судової експертизи матеріалів, речовин та виробів з ілюстративною таблицею, встановлено: на наданих на дослідження предметах одягу, а саме: балаклаві з тканини зеленого кольору, куртці (камуфляжній) (без утеплювача) з тканини зеленого, темно-зеленого та світло-сірого кольорів, брюках (камуфляжних) з тканини зеленого, темно-зеленого та світло-сірого кольорів та на парі п?ятипалих (без пальців) рукавиць з матеріалу схожого на «шкіру» чорного кольору - слідів продуктів пострілу не виявлено, в межах чутливості використаних методів дослідження. (том 3 а.п.189-194);

висновок експерта №СЕ-19/111-21/2703-БЛ від 22.01.2021 судово-балістичної експертизи, встановлено: 1. Надана на дослідження мисливська гладкоствольна зброя МЦ 21-12, НОМЕР_6 , належить до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї, виготовлена промисловим способом («Тульський зброярний завод», м. Тула, СРСР у 1984 році). Надана на дослідження рушниця - є самозарядною гладкоствольною рушницею моделі «MЦ21-12», № НОМЕР_7 , 12 калібру, 1984 року виготовлення. Надана на дослідження самозарядна гладкоствольна рушниця моделі «МЦ21-12», № НОМЕР_7 , 12 калібру придатна до стрільби. (том 3 а.п.171-174);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.03.2021, гладкоствольну рушницю моделі «MЦ21-12», № НОМЕР_7 , в чохлі чорного кольору, з коричневою застібкою та ручкою, що знаходиться в прозорому пакеті, опечатаному пломбою №7575767 та одяг ОСОБА_13 , що зберігається у спецпакеті для речових доказів №2061983 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (том 3 а.п.176-178).

Протокол пред`явлення речей для впізнання від 21.12.2020 з додатком, встановлено, що 21.12.2020 з 16:00 до 16:15 в кабінеті №15 Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області при змішаному освітленні слідчим проводилось пред`явлення речей (фотознімків) для впізнання, в присутності двох понятих та за участю свідка ОСОБА_97 , в ході якого свідок ОСОБА_98 за ознаками відтінку зелено-коричневого кольору, малюнку на даному одязі, а також сукупністю ознак із запропонованих чотирьох фотографій куртки та штанів, в які була одягнена особа чоловічої статі, яка здійснила постріли в її доньку та зятя, заявила, що впізнає речі, зображені під номером 3 (зображена комуфляжна форма виявлена в пральній машинці в кімнаті будинку по АДРЕСА_1 ) (том 3 а.п.179-183).

Протокол пред`явлення речей для впізнання від 21.12.2020 з додатком, встановлено, що 21.12.2020 з 17:25 до 17:35 в кабінеті №15 Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області при штучному освітленні слідчим проводилось пред`явлення речей (фотознімків) для впізнання, в присутності двох понятих та за участю малолітнього свідка ОСОБА_99 та її законного представника ОСОБА_100 , педагога ОСОБА_101 , в ході якого малолітній свідок ОСОБА_102 за ознаками відтінку зелено-коричневого кольору, малюнку на даному одязі, а також сукупністю ознак із запропонованих чотирьох фотографій куртки та штанів, в які була одягнена особа чоловічої статі, яка здійснила постріли в її матір та батька, заявила, що впізнає речі, зображені під номером 3 (зображена камуфляжна форма виявлена в пральній машинці в кімнаті будинку по АДРЕСА_1 ) (том 3 а.п.184-188).

Перелічені вище докази є похідними та отриманими за допомогою відомостей, первісним джерелом яких є недопустимий доказ протокол огляду місця події від 21.12.2020, внаслідок порушення прав людини і основоположних свобод, тому, суд, беручи до уваги доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) визнає недопустимими вказані вище докази, як такі, що є похідними від первісного недопустимого джерела доказу.

Аналогічні за змістом, правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 року (справа №243/2194/18), від 10.12.2020 року (справа №761/19749/13-к) від 16.03.2021 року (справа № 473/2010/17).

Крім того, колегія суддів зазначає, що вищевказані протоколи пред`явлення речей для впізнання від 21.12.2020 також є недопустимими доказами, ще й внаслідок порушення вимог ст.86 КПК України щодо отримання доказів з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.1,2 ст.229 КПК України, перед тим, як пред`явити для впізнання річ, слідчий, прокурор або захисник спочатку запитує в особи, яка впізнає, чи може вона впізнати цю річ, опитує про ознаки цієї речі і обставини, за яких вона цю річ бачила, про що складається протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати ознаки, за якими впізнає річ, проте може впізнати її за сукупністю ознак, особа, яка проводить процесуальну дію, зазначає це у протоколі. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, річ, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про її прикмети.

Річ, що підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, в числі інших однорідних речей одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді, у кількості не менше трьох. Особі, яка впізнає, пропонується вказати на річ, яку вона впізнає, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала.

Проте в ході впізнання речей за фотознімками за участю свідків ОСОБА_99 та ОСОБА_100 встановлений у ст. 229 КПК України порядок порушено.

З наданих для пред`явлення для впізнання фотознімків вбачається, що слідчим було надано фото двох статистичних речей, одне з яких неналежної якості та фото двох речей вилучених з будинку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_13 , одне з яких має різкі відмінності в кольорі, оскільки річ є світло-зеленого кольору, а всі інші речі мають темно-зелений відтінок, а тому, на переконання колегії суддів, слідчим не було забезпечено кількості фотознімків однорідних речей одного виду (в тому числі належної якості) не менше трьох.

Згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, дані протоколів пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 21.12.2020 року за участю свідків ОСОБА_99 та ОСОБА_100 отримані з порушенням порядку, встановленого Кримінальним процесуальним законом, та є недопустимими доказами.

Колегією суддів, в судовому засіданні 09.08.2023 року, досліджено наданий стороною захисту відеозапису (том 4 а.п.146-147) проведеного огляду місця події 21.12.2020 з 01:07 до 01:45 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого встановлено, що вказаний огляд проведено в присутності двох понятих, із застосуванням технічних засобів фіксації відеокамери марки «Sony», учасникам слідчої дії роз`яснені їхні права та обов`язки, в ході якого слідчим вилучено: з приміщення кухні біля пральної машини вологі: камуфляжні штани, камуфляжну куртку, чорні рукавиці (2 шт.), балаклаву темно-зеленого кольору, з приміщення кімнати - куртку камуфляжну-патронташ з вмістом патронів, інші набої, предмет, ззовні схожий на автомат з магазином, мисливську рушницю, дозвіл № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_13 , дозвіл № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_13 , камуфляжні штани та куртку зеленого кольору, та берці чорного кольору, які було виявлено в господарській будівлі (туалеті), в середині яких знаходились уламки цегли (том 4 а.п. 146-147).

Враховуючи, що наданий стороною захисту відеозапис (відкритий в порядку ст.290 КПК України), проти долучення та дослідження якого сторона обвинувачення під час судового розгляду не заперечувала є додатком до протоколу огляду місця події від 21.12.2020 року, який визнаний судом вже не допустимим, та беручи до уваги доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), колегія суддів визнає цей доказ також недопустимим.

В судовому засіданні 31.07.2023 (том 4 а.п.198-200) досліджено речовий доказ, наданий прокурором для підтвердження висунутого ним обвинувачення, а саме чоловічі берці чорного кольору 44 розміру, які були вилучені через короткий проміжок часу після вчинення злочину в господарській будівлі (туалеті) на території домоволодіння за адресою проживання обвинуваченого ОСОБА_13 : АДРЕСА_1 .

Заперечення обвинуваченого щодо наявного в нього іншого розміру взуття (45-46) та що вказані чоловічі берці йому не належать, колегія суддів приймає, оскільки такі не спростовані стороною обвинувачення будь-яким належними та допустимими доказами. Крім того, в судовому засіданні обвинуваченим було продемонстровано 46 розмір його кросівок. Враховуючи, що чоловічі берці чорно кольору (44 розміру), як речовий доказ були вилучені під час огляду місця події від 21.12.2020, який визнаний судом вже не допустимим, беручи до уваги доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), колегія суддів визнає цей речовий доказ також недопустимим.

В судовому засіданні 28.11.2023 (том 5 а.п.44-47) за клопотанням прокурора було досліджено відеозапис процесуального оформлення (складання) протоколу затримання в порядку ст.208 КПК України обвинуваченого ОСОБА_13 . За результати перегляду відеозапису встановлено, що 21.12.2020 року о 04 год 16 хв. в приміщенні Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області за участю слідчого, підозрюваного, захисника, понятих та інших працівників поліції складався протокол затримання підозрюваного, згідно з яким 20.12.2020 року о 23 год. 15 хв, за місцем проживання ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_1 , останнього затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України. Крім того, в присутності понятих здійснено обшук затриманого, під час якого виявлено та вилучено джинси синього кольору, рубашку синього кольору, під якою футболка бурого кольору, на обличчі в ділянці носа та лоба садна та подряпини. Вказаний протокол в присутності захисника не був підписаний підозрюваним ОСОБА_13 , будь-яких зауважень, клопотань, чи заяв, окрім послаблення кайданків підозрюваний не заявляв. Відповідаючи на уточнюючі запитання учасників судового процесу, обвинувачений ОСОБА_13 підтвердив всі надані ним раніше покази.

В судовому засіданні 11.01.2024 (том 5 а.п.61-63) досліджено речові докази надані прокурором для підтвердження висунутого ним обвинувачення, а саме камуфляжний костюм, перчатки та балаклаву, які були вилучені за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_13 біля пральної машини за адресою: АДРЕСА_1 на підставі протоколу огляду місця події від 21.12.2020. Камуфляжний одяг в подальшому був підданий слідчим діям у вигляді впізнання за участю свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_103 , які впізнали вказаний одяг, як одяг, який був на особі день події 20.12.2020. На запитання учасників судового процесу з приводу речових доказів, потерпілий ОСОБА_16 підтвердив, що впізнає вказаний камуфляжний одяг за пікселем на ньому, однак до початку огляду був впевнений, що вказаний одяг має сині/бордові вставки, які виявились темними під час огляду, схожа балаклава та рукавиці. Потерпіла ОСОБА_15 зазначила, що впізнає даний камуфляжний одяг за кольором, його відтінком, але на 100 відсотків не впевнена, що саме цей одяг був на нападнику, також пам`ятає, що на руках нападника були рукавиці темного кольорі (з обрізаними чи не обрізаними пальцями не пам`ятає). Обвинувачений ОСОБА_13 відповідаючи на запитання учасників процесу, зазначив, що вказані речові докази дуже схожі на його речі.

Враховуючи, що камуфляжний костюм, перчатки та балаклава, як речовий доказ були вилучені під час огляду місця події від 21.12.2020, який визнаний судом вже не допустимим, беручи до уваги доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), колегія суддів визнає цей речовий доказ також недопустимим.

V. Висновки суду.

Підводячи підсумки під аналізом доказів, суд вважає, що при наявних доказах та за наявними встановленими обставинами і фактами визнати винуватим ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 пунктів 1,7 частини 2 статті 115 КК України неможливо, оскільки ні кожний із наданих стороною обвинувачення доказів окремо, ні всі вони разом в своїй сукупності не тільки не підтверджують, а, на переконання суду, навіть не вказують на причетність обвинуваченого до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Констатуючи так, суд виходить з того, що на обвинуваченому не лежить обов`язок представляти виправдувальні докази, він має повне право обмежитися лише послабленням обвинувальних доказів. Досить, якщо він покаже, що обвинувальні докази не тільки не представляють достовірності, але навіть високу ймовірність.

Навпаки, держава в особі державного обвинувачення повинна доказати винність обвинуваченого. Всі сумніви у винності обвинуваченого тлумачяться на його користь.

Сторона захисту в судовому засіданні послідовно проводила думку про непричетність ОСОБА_13 до скоєння злочину приймаючи активну участь у дослідженні доказів і спростовуючи відповідні докази обвинувачення як такі, що не викривають у вчиненому правопорушенні обвинуваченого.

Зважаючи на тривалість розслідування та розгляд даного кримінального провадження і повне надання судом сторонам можливості обстоювати свої позиції і надавати докази, з огляду на відсутність доповнень до судового розгляду з їх боку, суд вважає, що наразі усунення неповноти досудового розслідування судом з власної ініціативи не видається можливим, з огляду також на засади безсторонності суду та змагальності сторін.

Колегія суддів, оцінюючи доводи сторін та представлені ними докази, дійшла таких висновків.

Виявлені на тілі потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 тілесні ушкодження, вочевидь свідчать про замах на їх вбивство, відтак подія злочину не викликає сумнівів.

Органами досудового розслідування встановлено місце вчинення злочину АДРЕСА_1 , що підтверджується оглядом місця події від 20-21.12.2020 року, який був проведений з 21:00 год. по 00:30 год., дату та час спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_15 20.12.2020 близько 20 год 00 хв., що випливає також із висновків судово-медичних експертиз № 54, №55 від 19.04.2021 (том 3 а.п. 85-88), відповідно до яких тілесні ушкодження потерпілі отримали 20.12.2020, а враховуючи, що експерт відповідав на запитання слідчого щодо давності отриманих на місці події тілесних ушкоджень з урахуванням встановлених слідчим обставин справи та той факт, що огляд домоволодіння потерпілих було розпочато о 21:00, тому тілесні ушкодження потерпілі могли отримати приблизно о 20 год. 00 хв 20.12.2020.

Судом в ході розгляду кримінального провадження, що слідує із наведених показань свідків ОСОБА_87 , ОСОБА_104 та ОСОБА_105 , встановлено, що в проміжок часу, а саме з 19 год. 00 хв по 20 год 30 хв. 20 грудня 2020 року, обвинувачений ОСОБА_13 знаходився разом із вказаними свідками в будинку ОСОБА_28 , яка проживає в АДРЕСА_2 (номер будинку не вказали), де всі разом розпивали спиртні напої.

При дослідженні експертом медичної документації (висновки експертів 54, 55 від 19.04.2020) було встановлено, що вогнепальний відкритий зламковий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків з пошкодженням стегнового нерва та вогнепальні рвані рани лівої гомілки та лівого плеча у потерпілої ОСОБА_15 та вогнепальні рвані рани правого плеча з пошкодженням м`язу біцепса та променевого нерву, вогнепальні непроникаючі рвані рани грудної клітки, після травматична невропатія правого променевого нерву у потерпілого ОСОБА_16 утворились в результаті дії вогнепальної зброї, для кожного потерпілого по одній кількості точок прикладання сили (том 3 а.п. 85-88).

Під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_13 заперечував своє перебування на місці вчинення злочину та маршрути руху туди. Ця інформація не перевірялась і за даними камер відеоспостереження. Не вжив орган слідства і спроб хоча б встановити та допитати осіб, які могли бачити на місці події або поруч з нею чи під час руху в напрямку до неї або звідти обвинуваченого. Його детальна та достовірна локація за даними мобільних терміналів у вказаному місці слідством у визначеному законом порядку не встановлена. Матеріали справи не містять відомостей про витребування таких відомостей за ухвалами слідчих суддів від операторів мобільного зв`язку, даних радіорозвідки, відповідних експертних досліджень. Орган слідства, навіть, не спромігся отримати, проаналізувати та належним чином перевірити, в тому числі шляхом тимчасових доступів, запитів, допиту свідків, а також усіх його телефонних з`єднань протягом 20.12.2020 року.

На місці події жодних речей обвинуваченого виявлено не було, разом з тим виявлено слід низу підошви взуття довжиною близько 14 см, з якого було зроблено гіпсовий зліпок (протокол огляду місця події від 22.12.2020, том.3 а.п.36-44), який в подальшому був предметом експертного дослідження, а саме проводилось порівняльне дослідження наданого сліду низу взуття підошовною поверхнею низу наданого взуття на праву ногу методом співставлення, за результатами якого, наданий слід низу взуття залишений наданим на дослідження взуттям на праву ногу (правий берець), який був вилучений з території домоволодіння обвинуваченого міг би вказувати на попередню присутність там ОСОБА_13 , (висновок експерта від 30.04.2021 №СЕ-19/111-21/18986-ТР, том 3, а.п.120-127), однак вказаний висновок експерта визнаний недопустимим доказом, а тому не враховується судом під час прийняття рішення.

В обвинуваченого ОСОБА_13 при собі, на його одязі та під час обшуку житла не виявлено слідів його перебування на місці скоєння злочину. Відомості про ретельне дослідження взуття (чорні берці) та одягу (камуфляжний одяг, рукавиці та балаклава) ОСОБА_13 наявні в матеріалах кримінального провадження, оскільки такі були предметом експертного дослідження, зокрема з висновку експерта №СЕ-19/111/21/2474-МРВ вбачається, що слідів продуктів пострілу не виявлено, в межах чутливості використаних методів, а з висновку СЕ-19/111-21/1593-Б - встановити генетичні ознаки слідів крові на правому черевику типу «берець» не вбачається за можливе, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу, крім того вказані висновки експертів визнані недопустимими доказами, а тому також не враховується судом під час прийняття рішення.

Виявлення на місці події при проведенні огляду великої кількості плям крові, на переконання суду, свідчить про те, що на особі, причетній до вбивства потерпілого, її одязі та взутті не могло не залишитись слідів крові.

Під час затримання обвинуваченого ОСОБА_13 у останнього було відібрано змиви з обох рук на марлеві тампони, які були предметом експертного дослідження на предмет продуктів пострілу, за результатами якого встановлено, що на наданому марлевому тампоні, яким було зроблено змив з правої руки виявлено дифеніламін (який використовується, як стабілізатор нітроцелюлозних порохів), що може свідчити про наявність слідів продуктів пострілу (висновок експерта №СЕ-19/111-21/1584-МРВ, том 3 а.п.89-92).

Суд зауважує, що даний висновок експерта є вірогідним, тобто не є категоричним, є припущенням і може бути врахований за умови доведеності перебування обвинуваченого ОСОБА_13 на місці вчинення злочину у сукупності з іншими належними і допустимими доказами, які б узгоджувалися між собою. Версія обвинуваченого про те, що в день події 20.12.2020 року останній споряджав набої до мисливської зброї, які виготовлює власноручно, внаслідок чого могли залишитися сліди дифеніламіну, залишилась неспростована стороною обвинувачення будь-якими доказами. Органами досудового слідства не проводилася криміналістична експертиза з метою порівняння складу слідів продуктів пострілу, виявлених на руках обвинуваченого і на тілах потерпілих. Перед експертом не ставилося питання про часовий проміжок зберігання на тілі людини слідів продуктів пострілу і можливості їх утворення задовго до моменту вчинення злочину чи при перекладанні зброї у/з сейфу (спорядження набоїв).

Отже, будь-які докази зв`язку ОСОБА_13 з місцем скоєння кримінального правопорушення та шляхами руху туди відсутні.

Жодних альтернативних показанням обвинуваченого ОСОБА_13 доказів перебування його спочатку у будинку ОСОБА_28 , а потім у себе вдома ввечері 20 грудня 2020 року в той час, коли було скоєно кримінальне правопорушення, що частково підтверджують і допитані в суді свідки ОСОБА_88 , ОСОБА_106 та ОСОБА_107 , суду не представлено.

Органами досудового розслідування встановлений хуліганський мотив вчинення, інкримінованого ОСОБА_13 злочину, який в подальшому і досліджувався, оскільки обвинувачений стверджував, що потерпілих не знає, з ними не знайомий, ніколи їх не бачив та не спілкувався, місце проживання їх не відоме, що також не заперечувалось потерпілими в судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що прокурором не надано жодного доказу, який би підтверджував факт спільного перебування обвинуваченого і потерпілих у місці, де був вчинений злочин. Про це лише констатується ініціатором викладення обставин в обвинувальному акті і категорично заперечується обвинуваченим в суді. Будь-які докази, які б спростовували твердження ОСОБА_13 про не перебування його на місці скоєння злочину, коли там було скоєно кримінальне правопорушення, стороною обвинувачення не надано.

Із дослідженого судом висновку експерта №СЕ-19/111-21/1574-БЛ від 22.01.2020 (том 3 а.п.) та встановлених судом обставин зокрема з показів свідків ОСОБА_105 , ОСОБА_87 та ОСОБА_104 слідує, що мисливська гладкоствольна зброя « НОМЕР_3 », яку ОСОБА_88 залишив після полювання в автомобілі свідка ОСОБА_104 - ВАЗ 2101, та яка в подальшому зникла і є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки надані на дослідження 2 гільзи, які були вилучені за місцем проживання потерпілих та 3 гільзи надані на дослідження вилучених за місцем проживання свідка ОСОБА_87 стріляні з одного екземпляру зброї.

З показань потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , неповнолітнього свідка ОСОБА_103 , свідка ОСОБА_108 , встановлено, що особа, яка здійснила постріли із зброї схожої на мисливську 20.12.2020 за місцем їх проживання, була міцної статури, висока, одягнена у камуфльований одяг, обличчя прикрите балаклавою темного кольору, мала рукавиці з обрізаними пальцями, на спині якої знаходився автомат поверх одягу, схожа за антропометричними даними на обвинуваченого ОСОБА_13 , що беззаперечно не вказує на ОСОБА_13 як на особу, яка вчинила злочин.

Окремо слід зазначити, що показань свідка ОСОБА_40 , яка зазначала, що остання впізнала в особі нападника ОСОБА_13 за розрізом очей та ходою, оскільки знала обвинуваченого та раніше його бачила, недостатньо для доведеності вини ОСОБА_13 оскільки стороною обвинувачення у законний спосіб не проведено слідчих дій, в результаті яких беззаперечно встановлено, що свідок може в обставинах, що склалися, ідентифікувати особу лише за розрізом очей та ходою. У судовому засіданні свідок не описала конкретно ті ознаки, які можуть виділили ОСОБА_13 серед інших високих, міцної статури, одягнених в камуфльований одяг осіб, лице яких закрито балаклавою. Не вказала вона і на ознаки ходи ОСОБА_13 , які виділяють його серед інших осіб.

Суд вважає недостатнім спиратися на показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , неповнолітнього свідка ОСОБА_103 як непрямі докази та на показання свідка ОСОБА_40 , як на прямий доказ, для визнання винуватим обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні даного злочину, крім того, свідок ОСОБА_98 заінтересована особа, оскільки є матір`ю потерпілої ОСОБА_15 та тещею ОСОБА_16 .

Свідки ОСОБА_109 , ОСОБА_88 , ОСОБА_106 не були безпосередніми очевидцями події, яка мала місце 20.12.2020, жоден із вказаних свідків в судовому засіданні не ствердив про причетність саме ОСОБА_13 до вчинення злочину, разом з тим повідомили обставини щодо перебігу подій того дня та щодо зовнішнього одягу обвинуваченого в день події 20.12.2020, зокрема із їхніх показань встановлено, що обвинувачений був одягнений у камуфльований одяг, балаклаву, яка не була одягнута на обличчя, берці та мав при собі зброю схожу на автомат (карабін), свідку ОСОБА_110 та ОСОБА_111 в судовому засіданні для перевірки отриманої інформації додатково було продемонстровано фото берців, які були вилучені за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_13 , на що останні повідомили, що зображені берці на фото є схожими з берцями в яких був обвинувачений ОСОБА_13 в той день.

Із показань свідка ОСОБА_92 , який був залучений як понятий під час проведення огляду місця події 21.12.2020 року за місцем проживання обвинуваченого, встановлено, що працівники поліції знайшли і затримали обвинуваченого ОСОБА_13 в господарській будівлі (вуличному туалеті), а через деякий час в тому ж туалеті знайшли і вилучили чоловічі берці.

З показань свідка ОСОБА_93 , який був також присутній під час проведення огляду місця події 21.12.2020 року за місцем проживання обвинуваченого, встановлено, що працівники поліції вилучили з кухонної кімнати будинку вийнятий з пральної машини камуфляжний костюм, балаклаву та перчатки, з житлової кімнати автомат, з вуличного туалету безпосередньо з вигрібної ями чоловічі берці, які доставав особисто на прохання працівників поліції.

Разом з цим показання свідків ОСОБА_105 , ОСОБА_87 , ОСОБА_104 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , надані у судовому засіданні, не доводять беззаперечно, винуватість ОСОБА_13 в інкримінованому йому злочині.

Таким чином, викладене дає підстави суду констатувати, що факт скоєння кримінального правопорушення мав місце, разом з тим стороною обвинувачення не надано та судом не досліджено відповідно докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували причетність обвинуваченого ОСОБА_13 до його вчинення.

Процесуальна некоректність обвинувачення, його суперечливість, сумнівність у причетності до скоєння кримінального правопорушення обвинуваченого за обставин, викладених в обвинувальному акті, на переконання суду, не виключає можливості існування не лише іншої версії вчинення злочину, яка органами досудового розслідування, як це слідує із матеріалів кримінального провадження, не висувалась і не досліджувалась, а й причетності до скоєння цього злочину інших осіб.

На підставі викладеного, всебічно, повно дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд вважає, що доводи обвинувачення в частині, що стосується незакінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом потерпілим, вчинене з хуліганських мотивів обвинуваченим ОСОБА_13 , не знайшли свого об`єктивного підтвердження, наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на припущеннях та на доказах, здобутих з порушенням процесуального закону, які не відповідають критеріям допустимості і законності, а з урахуванням стабільної позиції обвинуваченого про те, що він не вчиняв цього злочину, приймаючи до уваги вимоги ст. 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що належних, достатніх та допустимих доказів на спростування його тверджень стороною обвинувачення не було надано, а усі сумніви стосовно доказування вини трактуються на користь обвинуваченого.

Згідно із ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на розгляд сторонами та віднесені до їх компетенції цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 22, 26 КПК України, судом були створені всі умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України, винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

З урахуванням наданих обвинуваченням і досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано суду достатніх переконливих доказів вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, а тому його необхідно виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України в зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

VI. Вирішення цивільного позову.

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

VІI. Мотиви інших рішень.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 14 294, 98 грн, які суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 22.12.2020, підлягає скасуванню в порядку ст.174 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 3 статті 15 пунктами 1,7 частини 2 статті 115 КК України та виправдати на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_13 у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

марлеві тампони зі змивами з обох рук підозрюваного ОСОБА_13 , які разом із первинним пакуванням зберігаються в спецпакеті №EXP 0402748, що відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.02.2021, квитанції про прийняття на зберігання речових доказів № 2 від 01.02.2021 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (Володарського відділення поліції - в смт Володарка Київської області по вул. Миру, 25А) знищити;

три гільзи та одинадцять фрагментів метального снаряду, що зберігаються у спецпакеті № 4090568, який відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.02.2021, квитанції про прийняття на зберігання речових доказів № 3 від 01.02.2021 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (Володарського відділення поліції - в смт Володарка Київської області по вул. Миру, 25А) знищити;

зразок букального епітелію потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який знаходиться у спецпакеті №2298444, зразок букального епітелію потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться у спецпакеті №2298443, які відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.03.2021, квитанції про прийняття на зберігання речових доказів № 5 від 18.03.2021 зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який знаходиться у спецпакеті № 2298442, що відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.03.2021, квитанції про прийняття на зберігання речових доказів № 4 від 18.03.2021 зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

берци чорного кольору, які з первинним упакуванням містяться в спецпакеті №ЕХР0471805, що відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.05.2021, квитанції про прийняття на зберігання речових доказів № 4 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (Володарського відділення поліції - в смт Володарка Київської області по вул. Миру, 25А) знищити;

гладкоствольну рушницю моделі «MЦ21-12», № НОМЕР_7 , в чохлі чорного кольору, з коричневою застібкою та ручкою, що знаходиться в прозорому пакеті, опечатаному пломбою № 7575767, що відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.03.2021, квитанції про прийняття на зберігання речових доказів № 3 від 06.03.2021 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (Володарського відділення поліції - в смт Володарка Київської області по вул. Миру, 25А) повернути власнику ОСОБА_13 ;

одяг ОСОБА_13 , що зберігається у спецпакеті для речових доказів № 2061983, що відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.03.2021, квитанції про прийняття на зберігання речових доказів № 3 від 06.03.2021 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (Володарського відділення поліції - в смт Володарка Київської області по вул. Миру, 25А) повернути власнику ОСОБА_13 .

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення експертиз: висновок експерта № СЕ-19/111-21/1584-МРВ від 22.01.2020 у сумі 1307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок), висновок експерта № СЕ-19/111-21/1574-БЛ від 22.01.2020 у сумі 2 615,20 грн (дві тисячі шістсот п`ятнадцять гривень двадцять копійок), висновок експерта № СЕ-19/111-21/18986-ТР від 30.04.2021 у сумі 2 745,92 грн (дві тисячі сімсот сорок п`ять гривень дев`яносто дві копійки), висновок експерта № СЕ-19/111-21/1609-Б від 25.02.2021 у сумі 1 148,83 грн (одна тисяча сто сорок вісім гривень вісімдесят три копійки), висновок експерта № СЕ-19/111-21/1606-Б від 26.02.2021 у сумі 1 080,11 грн (одна тисяча вісімдесят гривень одинадцять копійок), висновок експерта № СЕ-19/111-21/1603-Б від 26.02.2021 у сумі 1080,11 грн (одна тисяча вісімдесят гривень одинадцять копійок), висновок експерта № СЕ-19/111-21/1593-Б від 29.03.2021 у сумі 1 865,46 грн (одна тисяча вісімсот шістдесят п`ять гривень сорок шість копійок), висновок експерта № СЕ-19/111-21/2703-БЛ від 22.01.2021 у сумі 1 144,15 грн (одна тисяча сто сорок чотири гривні п`ятнадцять копійок), висновок експерта № СЕ-19/111-21/2474-МРВ від 25.02.2021 у сумі 1307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок), а всього у сумі 14 294,98 грн (чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто чотири гривні дев`яносто вісім копійок) віднести за рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 22.12.2020, справі № 364/1200/20, провадження № 1-кс/364/317/20, на тимчасово вилучене майно, під час проведення 21.12.2020 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_13 , що він має право на поновлення в правах, обмежених під час кримінального провадження.

На вирок суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а також ознайомитись із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3