Провадження №11-кп/801/319/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вінницьким апеляційним судом здійснюється провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Захисник ОСОБА_8 подав письмове клопотання про забезпечення реалізації права на захист обвинуваченої шляхом фізичного переміщення з скляного боксу до зали судового засідання на передбачене місце поруч із захисником під час здійснення апеляційного провадження, яке обґрунтоване тим, що винуватість ОСОБА_7 не доведена у законному порядку, тому враховуючи принцип презумпції невинуватості та забезпечення права на захист, доступу до правосуддя, забезпечення належного спілкування обвинуваченої із захисником, просить вирішити питання про надання дозволу на перебування обвинуваченої поруч із захисником шляхом фізичного останньої з скляного боксу безпосередньо до зали судового засідання на місце поруч із захисником. На переконання захисника перебування обвинуваченої за скляною огорожею є приниженням людської гідності, катуванням, що порушує вимоги ст. 3, 6 Конвенції про права людини.

В судовому засіданні сторона захисту підтримала заявлене клопотання, натомість прокурор заперечила проти його задоволення посилаючись на відсутність для цього законодавчих підстав.

Заслухавши думку учасників судового провадження, обговоривши доводи клопотання, суд приходить до висновку, що заявлене підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2023 (справа № 127/10650/23) до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, в тому числі і оскаржуваною ухвалою місцевого суду від 16.01.2024.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою завжди пов`язаний з обмеженням основних прав та свобод людини та громадянина, гарантованих Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, серед яких свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, недоторканість особи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 318 КПК України, судове засідання відбувається у спеціально обладнаному приміщенні - залі судових засідань.

При цьому кримінальний процесуальний закон не регулює місце фізичного перебування учасників судового засідання, в тому числі підозрюваного (обвинуваченого). Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення Кримінального процесуального Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

За змістом ч. 6 ст. 22 КПК України саме на Суд покладено обов`язок створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 11 КПК України визначено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Згідно із загальними принципами застосування ст. 3 Конвенції щодо утримання обвинувачених у скляних кабінах чи огорожах під час судових засідань, сформульованими ЄСПЛ в рішеннях від 04.10.2016 «Ярослав Бєлоусов проти Росії» та від 17.07.2018 «Марія Альохіна проти Росії», стаття 3 Конвенції містить абсолютну заборону катування та нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження або покарання. Проте для того, щоб підпадати під сферу дії статті 3 Конвенції, жорстоке поводження повинно досягти певного мінімального рівня жорстокості. Оцінка цього мінімуму є відносною; вона залежить від усіх обставин справи. У контексті заходів щодо забезпечення судового засідання ЄСПЛ наголосив, що ув`язнення в металевій клітці суперечить статті 3, враховуючи її об`єктивно принижуючу природу. Однак розміщення підсудних за скляними перегородками або в скляних кабінах само по собі не включає елемента приниження, достатнього для досягнення мінімального рівня суворості, хоча цей рівень може бути досягнутий, якщо обставини ув`язнення заявників, взяті в цілому, спричиняють їм страждання або труднощі такої інтенсивності, що перевищують неминучий рівень страждань, властивих утриманню.

Повертаючись до заявленого клопотання суд повинен врахувати у сукупності всі обставини, які впливають на вирішення зазначеного клопотання, насмперед міркування безпеки, яка є умовою справедливого судового розгляду та інші обставини (кількість учасників провадження, їх процесуальну поведінку, фізичне розміщення в залі судового засідання, процедуру розгляду поставленого питання, імовірну тривалість судового засідання, важливість перебування затриманої (арештованої) особи поряд із захисником для отримання консультацій).

У зазначеному провадженні кількість учасників судового провадження є мінімальною, фізичне розташування сторін (обвинувачення та захисту) є значною, поведінка обвинуваченої ОСОБА_7 на переконання суду не створює загрози іншим учасникам судового провадження з точки зору міркувань безпеки, натомість її перебування поряд із захисником на передбаченому місці для сторони захисту сприятиме реалізації обвинуваченою її прав, визначених ст. 42 КПК України та не становитиме загрози іншим учасникам судового провадження.

Керуючись ст. 350, 405 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про забезпечення реалізації права на захист обвинуваченої задовольнити.

Забезпечити реалізацію права на захист обвинуваченої ОСОБА_7 шляхом фізичного переміщення з скляного боксу до зали судового засідання на передбачене місце поруч із захисником під час здійснення апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: