Провадження № 1-кс/591/1775/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_6 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт майна, яке мотивував тим, що у провадженні СУ ГУНП в Сумській обл. перебуває кримінальне провадження № 0000737 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 197-1, ч. 4 ст. 190 КК України та 11.06.2024 у ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 було виявлено документи та мобільний телефон Iphone. З метою збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з мотивів, зазначених в ньому.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 заперечила проти клопотання, оскільки ОСОБА_4 є добросовісним набувачем приміщення, придбав частину цього приміщення 11.02.2022 відповідно до чинного законодавства, потерпілих у провадженні за фактом шахрайства не встановлено, кримінальне провадження за цих обставин вже розслідувалось та було закрито, існує рішення господарського суду про законність побудови приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Щодо самочинного будівництва за адресою АДРЕСА_3 пояснила, що станом на початок будівництва ОСОБА_4 не був власником цього нерухомого майна та будівництво не здійснював. Крім того зазначила, що ОСОБА_4 придбав вказаний телефон тільки 16.05.2024, що обгрунтовує чеком, а тому телефон і не може містити ніяких даних про обставини кримінальних правопорушень.

Власник телефону ОСОБА_4 висловив аналогічну позицію.

Слідчий суддя, дослідивши подані докази вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Сумській обл. перебуває кримінальне провадження № 0000737 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 197-1, ч. 4 ст. 190 КК України КК України.

11.06.2024 у ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 було виявлено документи та мобільний телефон Iphone.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та згідно з ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор зокрема не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження).

Згідно з пунктами 1, 2, 5 та 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що підстави для накладення арешту на мобільний телефон, належний ОСОБА_4 відсутні.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється більш ніж 6 місяців, однак жодній особі не було повідомлено про підозру, також у витягах з ЄРДР відсутні відомості про причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінальних правопорушень.

Досудове розслідування за ст. 190 ч.2 КК України здійснюється за фактом заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомості за адресою АДРЕСА_2 . В той же час у витягу не зазначено, в чому саме полягали обман чи зловживання довірою, хто є потерпілим, хто, коли та чиїм об`єктом заволодів. З наданих матеріалів не вбачається, що існує обґрунтована підозра вважати, що по об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 мали місце шахрайські дії. Також рішенням Господарського суду Сумської області від 08.09.2020 у справі № 920/490/20 за позовом Сумської міської ради до ТОВ «Рустам-груп» про скасування рішень державного реєстратора, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, спонукання до звільнення самовільно зайнятої ділянки за адресою АДРЕСА_2 було відмовлено.

Як встановлено в судовому засіданні, станом на початок самочинного будівництва за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_4 не був власником цього нерухомого майна та будівництво не здійснював, що також визнав і слідчий в судовому засіданні.

Крім того згідно наданих стороною захисту доказів ОСОБА_4 придбав мобільний телефон тільки 16.05.2024, а тому можливість використання його як доказу є малоймовірною.

Вилучення мобільного телефону та накладення на нього арешту спричиняє негативні наслідки для його власника, оскільки внаслідок цього він позбавлений можливості користуватися своїм майном, позбавлений доступу до інформації, що міститься в телефоні, є обмеженим у спілкуванні. Зважаючи на всі вказані вище обставини у сукупності слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_4 в частині накладення арешту на мобільний телефон, крім того стороною обвинувачення не доведено, що цей телефон може бути доказом у кримінальному провадженні, а тому підстави для арешту мобільного телефону відсутні.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Враховуючи вищевикладене, зміст доданих до клопотання доказів, вимоги ч.2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави вважати, що інше вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та існує необхідність збереження речових доказів, а тому клопотання в іншій частині підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000737 від 21.07.2023 на майно,вилучене за адресою АДРЕСА_1 , а саме :оригінал договору-купівлі продажу нежитлового приміщення від 11.02.2022 р. розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на 2 арк.. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власості від 11.02.2022 р. на 1 арк.

В іншій частині клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1