Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/371/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
ЄРДР № Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2024 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжик, Житомирського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.12.2009 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст.190 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 16.02.2010 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.190 ч.2 КК України на 1рік 2 місяці позбавлення волі;

- 19.12.2013 року Червоноармійським районним судом м. Житомира за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 04.04.2014 року Житомирським районним судом Житомирської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 12.09.2018 року Житомирським районним судом Житомирської області за ст.186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 09.12.2021 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст.390 ч.1 КК України на 1 рік 9 місяців позбавлення волі, звільнений 09.02.2023 року умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців 16 днів,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: за ст.309 ч.1 КК України 1 (один) рік обмеження волі; за ст.358 ч.4 КК України штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 5300 грн. 96 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.4 ст.358 КК України, а саме за використання завідомо підробленого документа та незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.309, ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання: за ч.1 ст.309 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 1 року обмеження волі без застосування положень ст.75 КК України.

29 травня 2024 року ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив здійснити привід стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 перевіривши матеріали кримінального провадження щодо належного повідомлення обвинуваченого, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Частиною першої статті 323 КПК України передбачено, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого.

Як встановлено п. 1) ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», пунктами 1.2., 1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС від 22.11.2012 № 1077, реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Враховуючи, що судом, з достатньою мірою, вжито всіх заходів для того, щоб ОСОБА_8 мав можливість надати свої аргументи під час слухання цієї справи у суді, і оскільки він викликався до суду шляхом направлення судових повісток, був повідомлений телефонограмою, проте не реагує на виклики, до суду не з`являється та не цікавиться рухом справи, суд приходить до висновку, що по справі маються всі дані про своєчасне сповіщення обвинуваченого про місце і час розгляду справи, а означена поведінка обвинуваченого є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Враховуючи, що участь обвинуваченого ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду кримінального провадження є обов`язковою, а у судове засідання обвинувачений не з`явився і доказів поважності причин своєї неявки суду не надав, а також з урахуванням вимог ч.4 ст.401 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне відкласти розгляд кримінального провадження на 10 год. 00 хв. 12 червня 2024 року та здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_8 до Кропивницького апеляційного суду для проведення судового засідання.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 143, 144, 323, 405, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційний розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2024 року, стосовно ОСОБА_8 , відкласти на 10 год. 00 хв. 12 червня 2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_8 .

Здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення судового засідання в Кропивницькому апеляційному суді, яке відбудеться о 10 год. 00 хв. 12 червня 2024 року.

Виконання ухвали доручити начальнику відділу поліції №1(м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Копію ухвали направити прокурору Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 для здійснення контролю за виконанням.

Про виконання приводу або неможливість виконання із зазначенням причин інформувати головуючого до судового засідання письмово.

У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4