Провадження № 11-кп/4823/230/24
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали об`єднаних кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000385 від 09.11.2022 року, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернігів, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.307 КК України - у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

-за ч.1 ст.309 КК України - у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку, а саме з 24.11.2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання час його тримання під вартою в період 14.09.2023 року по 23.11.2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_8 3 209, 26 грн. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду та призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Вважає, що судом при призначенні покарання не було враховано в повній мірі обставини справи, що пом`якшують покарання, а саме активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття обвинуваченого.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, 24.06.2023 року близько 14 години, незаконно, з метою подальшого збуту, у невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав невстановлену кількість кристалоподібної речовини, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку незаконно зберігаючи при собі перевіз на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі, до будинку АДРЕСА_2 , яку незаконно зберігаючи при собі, переніс до квартири АДРЕСА_3 , де помістив частину кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,0155 г до паперового згортку, та продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на протиправний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), ОСОБА_8 24.06.2023 о 14 годині 30 хвилини, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, переніс з квартири АДРЕСА_4 поміщену до паперового згортку кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,0155 г, яку 24.06.2023 о 14 годині 33 хвилині незаконно збув за грошові кошти в сумі 500 гривень ОСОБА_9 .

Відповідно Списку 2 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту, а також незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, 14.09.2023 року близько 13 години 00 хвилин, незаконно, з метою подальшого збуту, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, повторно, придбав невстановлену кількість кристалоподібної речовини, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку незаконно зберігаючи при собі у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб перемістив до квартири АДРЕСА_4 , де помістив частину кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0, 0228 г до паперового згортку, та продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на протиправний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), ОСОБА_8 , діючи повторно, 14.09.2023 о 13 годині 06 хвилин, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу приміщення квартири АДРЕСА_4 повторно, незаконно збув за грошові кошти в сумі 500 гривень ОСОБА_9 кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0, 0228 г, яка знаходилась у паперовому згортку.

Відповідно Списку 2 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_8 , повторно, незаконно придбав та зберігав з метою збуту, а також незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, придбав без мети збуту речовину рослинного походження, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 7, 363 г, а також речовину рослинного походження, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 0, 067 г, яку незаконно зберігаючи при собі, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно зберігати.

У ході проведення 14.09.2023 року у період часу з 15 год. 21 хв до 17 год. 05 хв., обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 7, 363 г, а також речовину рослинного походження, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 0, 067 г, а всього канабісу масою 7, 43 г, яку ОСОБА_8 незаконно зберігав без мети збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно Списку 1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМ України №770 від 06.05.2000 року, канабіс відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, докази на підтвердження встановлених судом обставин судом не досліджувалися відповідно до вимог ст. 349 КПК України та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

З кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_8 ч.1 ст.309, ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання з метою збуту, незаконне зберігання з метою збуту, незаконне перевезенні з метою збуту, а також у незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он); незаконне придбання з метою збуту, незаконне зберігання з метою збуту, а також у незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), вчинене повторно; незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, колегія суддів погоджується.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги сторони захисту щодо невідповідності призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок надмірної суворості, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окремою підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції передбаченою ч. 2 ст. 409 КПК України, є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які за положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком, дані про особу винного, який є молодим чоловіком, працездатний, непрацюючий, неодружений, має незадовільний стан здоров`я, формально позитивну характеристику з місця попереднього утримання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Проаналізувавши прийняте судом рішення, колегія суддів підкреслює, що таке покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам ст.50 КК України та не може вважатись явно суворим лише з підстав незгоди з таким висновком обвинуваченим.

Такий розмір та вид покарання є необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки повністю відповідає меті його призначення.

Що ж до доводів скарги про необхідність призначення ОСОБА_8 основного покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді 4 років позбавлення волі, то вони не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що покарання із застосуванням положень ст.69 КК України призначається у виключних випадках не лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, а потребує ще наявність умов, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що мають існувати в сукупності та взаємозв`язку.

Згідно ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Колегія суддів зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до ч. 1 та/або ч. 2 ст. 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення ст. 66 та ст. 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

В той же час, таких обставин судом встановлено не було, як не містить посилання на такі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і апеляційна скарга.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, на які посилається апеллянт в своїй апеляційній скарзі, були враховані судом при призначенні покарання у мінімальних межах інкримінованої санкції статті, а тому, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого буде сприятливим при призначенні реального терміну покарання без застосування ст. 69 КК України.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципам законності, індивідуалізації та справедливості.

Відтак, усі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Таким чином, апеляційні вимоги сторони захисту в інтересах ОСОБА_8 про зміну вироку шляхом пом`якшення призначеного покарання на підставі норм КК України, з урахуванням наведених викладених в апеляційній скарзі доводів, належить вважати безпідставними, оскільки вони носять формальний, суто суб`єктивний характер.

З огляду на викладене, підстав для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає, тому апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Істотних порушень органом досудового розслідування чи судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3