ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4746/24
провадження № 1-кс/753/887/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0000269 від 09.01.2024

про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

06.03.2024 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Орган досудового розслідування вважає, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у інше сховище.

Клопотання обґрунтоване таким.

Слідчим відділом Дарницького УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 від 09.01.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, крім того Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, крім того Указом Президента внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), та Указом від 07 листопада 2022 року № 557/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року, та Законом затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб до 20 травня 2023 року та Законом України від 18 травня 2023 року № 3057-IX, яким строк дії продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_5 , 09.01.2024 приблизно о 11 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Коло», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Затишна, 2, кооператив «Орхідея», умисно з корисливих спонукань, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Коло» по вулиці Затишна, 2, кооператив «Орхідея», в м. Києві, побачив мобільний телефон марки «ОРРО А55» перламутрового кольору, який знаходився на столі підсобного приміщення для зберігання товару та який належить ОСОБА_7 . Переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто з обслуговуючого персоналу та відвідувачів магазину не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник до підсобного приміщення звідки таємно викрав мобільний телефон «ОРРО А55» перламутрового кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , після чого, з метою подальшого повторного таємного викрадення, сховав викрадене майно до карману куртки в яку був одягнутий.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , нічого не придбавши, вийшов з приміщення магазину разом з викраденим мобільним телефоном та з місця вчинення злочину зник.

Своїми умисними, злочинними діями, ОСОБА_5 , завдав матеріального збитку ОСОБА_7 на загальну суму 6500 гривень.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Київ, не одружений, із середньою освітою, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий:

- 22 жовтня 1981 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ст. 81 ч. 2, 17, 81 ч. 2, 140 ч. 2, 42 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 28 липня 1983 року умовно-достроково на 3 місяці 19 днів з заміною на виправні роботи;

- 31 липня 1984 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 215-3 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнений 3 квітня 1986 року по відбуттю покарання;

- 10 липня 1986 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ст. 140 ч. 2, 17, 140 ч. 2, 193 ч. 3, 215-3 ч. 2, 42 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 05 березня 1987 року вироком Мінського районного суду м. Києва за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 24 квітня 1991 року по відбуттю покарання;

- 14 січня 1993 року вироком Харківського районного суду м. Києва за ст. ст. 81 ч. 2, 229-6 ч. 1, 42 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 28 жовтня 1995 року по відбуттю покарання;

- 03 червня 1998 року вироком Броварського районного суду Київської області за ст. 229-6 ч. 2, 229-6 ч. 3, 42 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 17 серпня 1999 року на підставі ст.4 Закону України «Про амністію» від 16 липня 1999 року;

- 12 січня 2000 року вироком Броварського районного суду Київської області за ст. 196-1 ч.2, 26 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- 25 травня 2000 року вироком Броварського районного суду Київської області за ст. 176-3, 229-6 ч.2, 42, 43 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 23 серпня 2002 року по відбуттю покарання;

- 16 квітня 2004 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309, 96 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12 грудня 2005 року по відбуттю покарання;

- 27 листопада 2009 року вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік згідно ст75 КК України;

- 18 лютого 2011 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 22 березня 2017 року;

- 24 квітня 2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Притягується до відповідальності Дніпровським районним судом м. Києва, де на розгляді перебувають обвинувальні акти за матеріалами кримінальних проваджень №0001662 від 02.06.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України та №0000241 від 26.01.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

09.01.2024 в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5

10.01.2024 в ході розслідування кримінального провадження за № 0000269 від 09.01.2024, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

11.01.2024 відносно ОСОБА_5 ,слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.03.2024.

05.03.2024 за дорученням прокурора у кримінальному провадженні захисник та підозрюваний ОСОБА_5 повідомлені про завершення досудового розслідування та відповідно до вимог статей 283, 290 КПК України надання права на доступ до матеріалів досудового розслідування.

08.03.2024 спливає строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , однак скерувати обвинувальний акт до строку не можливо у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, необхідністю ознайомлення зі значною кількістю зібраних в ході досудового слідства матеріалів, а тому необхідно розглянути питання проводження строку запобіжного заходу.

Так, у даному кримінальному провадженні необхідно:

- виконати вимоги ст. 290 КПК України зі сторонами кримінального провадження;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування та в порядку, передбаченому законодавством.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину;

- протоколом огляду місця події;

- протоколами допиту свідків;

- протоколом допиту потерпілої;

- протоколом впізнання особи за фотознімками;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, наведені вище обставини достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованого останньому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку із вищевикладеним, на даний час вимоги статті 290 КПК України не є виконаними, що унеможливлює стороною обвинувачення забезпечити допустимість та належність всіх зібраних під час досудового розслідування доказів, які доводять вину підозрюваного.

Провести вказані процесуальні дії, у передбачений законом строк не є можливим у зв`язку із складністю кримінального провадження.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою закінчується 08.03.2024, однак внаслідок складності даного провадження та великим обсягом процесуальних, слідчих (розшукових) дій, які необхідно було провести, а також через введення 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб і, відповідно, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, так як у даному кримінальному провадженні необхідно виконати наступні процесуальні дії, а саме: скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження налічують письмові докази, які містять ряд відео файлів та речові докази, не надання доступу до яких, буде підставою для визнання їх недопустимими, та негативно вплине на результати та порядок судового розгляду даного кримінального провадження.

З урахуванням кількості матеріалів, доступ до яких надається стороні захисту ознайомлення і матеріалами досудового розслідування займе значний проміжок часу.

Таким чином, в силу вищевказаних норм досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, однак воно не вважається закінченим, оскільки в даному випадку обвинувальний акт не направлено до суду.

На даний час орган досудового розслідування визнав зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, у зв`язку з чим прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Направлення обвинувального акту до суду без проведення процедури ознайомлення з матеріалами кримінального провадження матиме наслідком визнання всіх доказів недопустимими.

Таким чином необхідний час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваного, захисника та потерпілого.

Водночас ризики, заявлені при застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрювана особа може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого злочину, який має значний ступінь суспільної небезпеки, усвідомлюючи те, що за вчинення даного злочину, у разі доведення його вини в суді, законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, перебуваючи на волі може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Аналізуючи ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК Україні в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccie vv. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Так, ризик переховування від суду підтверджується тим, що з метою уникнення покарання, що зумовлюється мірою покарання за вчинений злочин, який є тяжким, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у зв`язку з цим, є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання його судом винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити вказаний ризик, що останній вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Також необхідно зазначити що наявна така обставина як можливість вільного перетину меж міста Києва, зміни зовнішності, з метою переховування та подальшого переїзду на територію яка тимчасово непідконтрольна Україні. Також підозрюваний ОСОБА_5 , може використати ситуацію яка на разі склалась у країні, на власну користь, а саме те що на даний час військова агресія російської федерації проти України суттєво обмежує можливості використання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Крім цього, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, з метою зміни показань або відмови від них, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, знаючи їх анкетні дані та адреси роботи і проживання, шляхом тиску, підбурювання, вмовляння, залякування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що негативно вплине на хід судового розгляду.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання вищеперерахованим ризикам.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його репутацію, вік, стан здоров`я та інші обставини що свідчать про існування зазначених вище ризиків.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Також, необхідно ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку у кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04) від 14.02.2008 зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», також дане зазначено у п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При застосуванні запобіжного заходу необхідно також врахувати вік підозрюваного, який є особою середнього віку, відсутність міцних соціальних зв`язків, спосіб життя та стан здоров`я, який не перешкоджає утриманню підозрюваного в слідчому ізоляторі.

Також просить врахувати, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

У зв`язку з вищенаведеним, сторона обвинувачення вважає, що жодний більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, а тому необхідно продовжити застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише даний запобіжний захід повністю зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи викладене, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000269 від 09.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 30 днів, тобто до 07.04.2024.

У судовому засіданні прокурор просив приєднати до клопотання докази на підтвердження відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів цього провадження, докази вручення захиснику клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також докази відмови підозрюваним від отримання клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти приєднання до справи зазначених доказів.

Ухвалою, занесеною до журналу судового засідання від 06.03.2024, суд задовольнив клопотання прокурора та приєднав до справи:

- копію доручення прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , яким доручено слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 відкрити сторонам кримінального провадження № 0000269 матеріали зазначеного кримінального провадження в повному обсязі;

- копію повідомлення захиснику підозрюваного від 05.03.2024 про завершення досудового розслідування;

- копію повідомлення підозрюваному від 05.03.2024 про завершення досудового розслідування;

- копію протоколу про надання доступу підозрюваному до матеріалів досудового розслідування від 05.03.2024;

- копію рапорта, складеного слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про відмову підозрюваного від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування;

- компакт-диск з відеозаписом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 та його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження;

- компакт-диск з відеозаписом про вручення ОСОБА_5 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- розписку захисника підозрюваного про отримання клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із додатками.

У судовому засіданні суд оглянув приєднаний за клопотанням прокурора компакт-диск з відеозаписом вручення ОСОБА_5 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на якому зафіксовано відмову підозрюваного від отримання клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи, вказані у ньому. Вважає, що продовження строку запобіжного заходу на 30 днів буде достатнім для ознайомлення підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки досудове розслідування завершено, підозрюваний у межах інших кримінальних проваджень виконував покладені на нього процесуальні обов`язки. Просила застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав захисника та пояснив, що у нього є зареєстроване місце проживання, має поганий стан здоров`я, через що погано запам`ятовує інформацію.

Заслухавши учасників процесу, переглянувши диск з відеозаписом, та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у ст. 9 КПК України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30.08.1990 зазначено, що обґрунтована підозра - це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено таке.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2024 за № 0000269 внесено відомості про те, що 09.01.2024 близько 11:30 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, кооператив Орхідея, вул. Затишна, 2 у приміщенні магазину Коло, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив крадіжку мобільного телефону Орро А55, перламутрового кольору, вартість якого складає 6 500 грн. ЖЄО 1522.

09.01.2024 о 15 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.01.2024 підозрюваному повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у: протоколі огляду місця події від 09.01.2024; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09.01.2024; протоколі допиту ОСОБА_8 від 09.01.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 09.01.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 09.01.2024; протоколі огляду місця події від 09.01.2024; протоколі огляду відеозапису від 10.01.2024; інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

За дорученнмя прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , слідчому СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 доручено відкрити сторонам кримінального провадження № 0000269 матеріали зазначеного кримінального провадження в повному обсязі;

05.03.2024 підозрюваному та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали справи для ознайомлення.

Згідно з копією рапорта, складеного слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про відмову підозрюваного від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, підозрюваний затягує ознайомлення з матеріалами кримінального провадження;

Отже, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у інше сховище.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва (слідчий суддя ОСОБА_11 ) від 11.01.2024 у справі № 753/585/24 (провадження № 1-кс/753/195/24) застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.03.2024. Визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн.

Згідно з рішенням Конституційного суду України № v001p710-17 від 23.11.2017 обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

05.03.2023 слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 відповідно до ст.. 290 КПК України повідомив підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 08.03.2024.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_5 є громадянином України; не має офіційного джерела доходу; підозрюваний та його захисник не надали доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, у межах кримінального провадження № 0000269 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; наявні у кримінальному провадженні докази про вчинення підозрюваним злочину є вагомими, підозрюваний після вікриття матеріалів кримінального провадження затягує ознайомлення з ними, строк дії запобіжного заходу спливає 08.03.2024, а зазначені у клопотанні обставини доведені в судовому засіданні прокурором, не були спростовані стороною захисту, тому суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Сукупність встановлених обставин дають слідчому судді підстави вважати, що ступінь існуючих ризиків є надзвичайно високим, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, а тому слідчий суддя дійшов висновку, про задоволення клопотання прокурора та продовжує строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного строком на 30 днів, тобто до 04.04.2024.

В якості альтернативи тримання під вартою суд визначає підозрюваному заставу у межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн, оскільки саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Керуючись нормами ст.183 -186, 193, 194, 196-197, 199, 205, 309, 310 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 04.04.2024.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі, встановленому ухвалою суду від 11.01.2024 у справі № 753/585/24 (провадження № 1-кс/753/195/24) - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави підозрюваний зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора та/або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 04.04.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11.03.2024 о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1