Справа № 301/1067/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2024 р. м. Іршава

Слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області клопотання слідчої СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 24.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідча СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до слідчої судді з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 ..

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 24.03.2024 біля 19.30 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2107 д. н. НОМЕР_1 , за порушення правил дорожнього руху, зупинений працівниками СРПП ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, під час чого надав неправомірну вигоду працівникам поліції за не притягнення до адміністративної відповідальності в сумі 100 євро та 2000 грн.

24 березня 2024 року в АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події в ході проведення якого із салону службового автомобіля марки Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_2 , було виявлено та вилучено: грошові кошти а саме чотири купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами СИ1979770, УЖ7551121, ЗБ2429423, ЄВ5606457, дві купюри номіналом по 50 ЄВРО з серійними номерами WA, SC, які поміщено в спец.пакет НПУ INP1016170.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, оглянуте в ході огляду місця події, а саме грошові кошти: чотири купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами СИ1979770, УЖ7551121, ЗБ2429423, ЄВ5606457, дві купюри номіналом по 50 ЄВРО з серійними номерами WA, SC, які поміщено в спец.пакет НПУ INP1016170, визнано речовим доказом по матеріалах кримінального провадження 0000163 від 24 березня 2024 року.

Слідчий зазначає, що в разі не накладення арешту на вказане майно, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження, та встановлення винних у його вчиненні.

Слідча СВ ВП № 1 Хустського РУП ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, таке підтримала та просив задовольнити.

Розгляд клопотання проведено у відсутності власника майна.

Ознайомившись з клопотанням про накладення арешту та доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення даного клопотання з наступних підстав.

За вказаним фактом, відомості, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 24.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом та приєднання до справи речових доказів від 25.03.2024 вилучені грошові кошти визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом чітко визначені підстави накладення арешту майна.

Зазначена слідчим мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження вказана як збереження речовового доказу по кримінальному провадженні.

Слід відмітити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені арешту на такі з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження такого, не накладення арешту на вказане майно може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, що в свою чергу суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 -173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 24.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти: чотири купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами СИ1979770, УЖ7551121, ЗБ2429423, ЄВ5606457, дві купюри номіналом по 50 ЄВРО з серійними номерами WA, SC, які поміщено в спец.пакет НПУ INP1016170.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1