Справа № 932/960/24
Провадження № 1-кс/932/477/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000025 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000025 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на вилучені під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 :

-державні номерні знаки НОМЕР_1 поміщено у спец. пакет KIV 7101123;

-державні номерні знаки НОМЕР_2 поміщено у спец. пакет QYH 0255692;

-5 спортивних окуляр з фотохромним захистом поміщено у спец. пакет QYH 0255691;

-ключі чорні без ідентифікатора поміщено у с/п ICR 00711473;

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначає, в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000025 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

05.01.2024 до чергової частини ВП №1 ДРУП ГУНП в Д/о надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 у період воєнного стану таємно шляхом віджиму вікна здійснила крадіжку особистого майна заявника. (ЄО №374).

В ході досудового розслідування 07.02.2024 року повідомлено про підозру:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Партизанське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , маючого середню освіту, раніше судимого

Останньому обрано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.04.2024 року.

08.02.2024 року ОСОБА_6 допитано в якості підозрюваного та останній надав наступну інформацію: що у січні 2024 року він вчиняв кримінальні правопорушення, а саме крадіжки з будинків які знаходяться у дачних кооперативах, а також недобудов, та вчинив незаконне заволодіння транспортними засобами.

В ході допиту підозрюваного останній повідомив про осіб з якими вчиняв кримінальні правопорушення та вказав на осіб які можуть володіти інформацією яка має інтерес у кримінальному провадженні. Так було встановлено наступних осіб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Під час досудового розслідування 19.02.2024 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено речі, які згідно ст. ст. 98, 100 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення дієвості, виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначені вище речі, у вигляді позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ними.

У судове засідання слідчий не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі.

Власники майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває об`єднане кримінальне провадженні, відомості про яке 05.01.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за підставі заяв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за фактом таємного викрадення майна заявників невстановленою особою в умовах воєнного стану на території України, чим спричинено матеріальну шкоду останнім.

Матеріалами клопотання, що долучені слідчим до свого клопотання, у своїй сукупності, підтверджують те, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який здійснює свою незаконну діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу обшуку, що долучений слідчим до клопотання в якості доказу, вбачається, 19.02.2024 року слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 року було проведено обшук адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 19.02.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме:

-державні номерні знаки НОМЕР_1 поміщено у спец. пакет KIV 7101123;

-державні номерні знаки НОМЕР_2 поміщено у спец. пакет QYH 0255692;

-5 спортивних окуляр з фотохромним захистом поміщено у спец. пакет QYH 0255691;

-ключі чорні без ідентифікатора поміщено у с/п ICR 00711473;

В разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони користування, розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування у даному кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000025 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 речові докази, шляхом позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ними, а саме:

-державні номерні знаки НОМЕР_1 поміщено у спец. пакет KIV 7101123;

-державні номерні знаки НОМЕР_2 поміщено у спец. пакет QYH 0255692;

-5 спортивних окуляр з фотохромним захистом поміщено у спец. пакет QYH 0255691;

-ключі чорні без ідентифікатора поміщено у с/п ICR 00711473;

Копію ухвали направити прокурору, слідчому, власнику майна та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12