Справа № 761/7470/24
Провадження № 1-кс/761/5303/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого та директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого та директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в рамках кримінального провадження № 0000472, в якій просили:

1) зобов`язати слідчого у провадженні ОСОБА_7 і всю ОЗ Групу слідчих, прізвищ яких вони повного складу і досі не мають через 8 місяців від саботажу слідства, бо уточнених витягів їм не надано, при нагляді за ними прокурорами нагляду від прокуратури м. Києва, прізвищ яких також не знають через 8 місяців саботажу слідства, отже, просили зобов`язати розглянути і вирішити по суті клопотання №12/2 від 22.02.2024 по всім пунктам висунутих вимог по клопотанню, на які слідчий має і право, і свій службовий обов`язок, аж до того часу, поки його не буде видалено за дуже чисельні службові злочини на цьому кримінальному провадженні, і з числа слідчих ТУ ДБР м. Києва.

2) керівникам УВК ДБР провести ретельне службове розслідування злочинної діяльності усієї слідчої групи слідчих ТУ ДБР і наглядових прокурорів в порядку ст. 24 ЗУ «Про ДБР». На час службового розслідування відсторонити всіх слідчих ТУ ДБР, прізвища яких проходять по тексту Витягу, найперше: слідчого ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , останньої редакції якого ( витягу) заявники так і не побачили і не дочекалися після вимог уточнення внесення відомостей в ЄРДР і після зобов`язальних ухвал про уточнення внесення відомостей.

3) на час службового розслідування рекомендувати (бо слідчий суддя не має повноважень це зобов`язувати в порядку ст. 307 КПК, а більше немає нам до кого звернутися за захистом наших порушених прав людини), заблокувати всім піддослідним нарахування і видачу зарплат, аж до завершення і службових розслідувань, і всіх кримінальних проваджень по групі ТУ ДБР. Хоч нормами КПК це і не передбачено просити - але по ст. 55 Конституції слідчий суддя може здійснювати рекомендації, бо ст. 55 Конституції як норма прямої дії передбачає судовий захист потерпілих на будь-якій стадії судового розгляду. А на ТУ ДБР поки-що немає ніякої управи.

4). відреагувати на це клопотання в порядку ст. 214 КПК України як на заяву про злочини слідчих ОЗ Групи, підступно орудуючій по покриттю виконавців злочинів у довготривало саботуємому цьому кримінальному провадженні явно поза компетенції його ведення і при критичних кримінальних злочинах, вже вчинених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , і потоком триваючих в процесі саботажу слідства по тому кримінальному провадженню. Знову прохання у відповідності до норми прямої дії - ст. 55 Конституції, раз конституційні права потерпілих порушуються прокурорами, то: пропонувати вповноваженим органам на період слідства структурою ГСУ СБУ також потурбуватися про застосування до підозрюваних ст. 154 КПК України, і вжити заходів для не зникнення підозрюваних від ТУ ДБР (ОСОБА_7, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 перш за все), за межі України і вжити відповідних запобіжного заходів навіть мінімальної суворості.

У судове засідання заявники не з`явилися, в прохальній частині скарги просили здійснювати розгляд без їх участі.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у місті Києві у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - вказаний перелік є вичерпним.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак, суд зазначає, що вимоги, порушені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у скарзі не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відтак, сторона кримінального провадження має право звертатись з клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України до відповідного органу досудового розслідування або процесуального керівника у кримінальному провадженні.

При цьому, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчим суддею встановлено, що заявниками до скарги не долучено доказів наявності кримінального провадження № 0000472, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а отже не вбачається за можливе встановити наявність та стадію кримінального провадження, в рамках якого слідчий суддя має право брати участь на стадії досудового розслідування, відтак, правові підстави, визначенні чинним кримінальним процесуальним законодавством України, для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 26, 36, 110, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого та директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1