Дата документу 09.05.2024Справа № 554/8528/22
Провадження № 1-кп/554/715/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження №0000473 від 31.07.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макухівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02.11.2006 Апеляційним судом Полтавської області за ч.3 ст.15 п.9 ч.2 ст.115, ч.1 ст.187, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі;

11.04.2014 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст. 70,71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

19.12.2016 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

16.06.2017 Полтавським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.68 ч.3 ст.185, ч.1, 4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 10.05.2019 за відбуттям строку покарання;

15.07.2020 Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням, іспитовим строком 2 роки;

13.11.2023 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням, іспитовим строком 1 рік;

17.01.2024 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням, іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

25 липня 2022 близько 01.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, проник до колодязя за вище вказаною адресою, що використовувався потерпілою, як сховище для майна, звідки здійснив крадіжку насосної станції OPTIMA QB60 «MINI» вартістю 2339,24 гривень.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 , матеріального збитку на суму 2339,24 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи увідсутність, матеріальних притензій до обвинуваченого не має.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активнее сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Так, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правоопрушень, які відносяться до тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, непрацевлаштований, неодружений, має постійное місце реєстрації та проживання, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра на данийц час не перебуває.

Слід зазначити, що злочин вчинений обвинуваченим є тяжким, однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та №43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, щире розкаяння у вчиненому, з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчинення діяння та його наслідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 та ст.76 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім того, при визначенні остаточного покарання судом враховується вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 січня 2024 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням, іспитовим строком 2 роки.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати на залучення експерта в сумі 2339, 24 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правоопрушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 січня 2024 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 2339, 24 гривень витрат на залучення експерта.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: насосної станції OPTIMA QB60 «MINI» - повернути власнику ОСОБА_5 .

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 10.08.2022 року скасувати.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1