СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/174/23
Провадження № 1-кп/684/8/2024
ВИРОК

іменем України

29 березня 2024 року с-ще Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000027, внесеного 18 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залісся, Старосинявського району, Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 125, ст. 128 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Стара Синява зазначене кримінальне провадження,

УСТАНОВИВ:

16 лютого 2023 року близько 14 години ОСОБА_3 , перебуваючи на території домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно, протиправно наніс 2 (два) удари кулаком правої руки в ліву скроневу ділянку голови, чим заподіяв останній тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді гематоми повік лівого ока та гематоми лобної ділянки, які в сукупності за своїм характером відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я - від 7 до 21 дня.

Окрім цього, 16 лютого 2023 року близько 15 години ОСОБА_3 , перебуваючи поряд із територією домогосподарства АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_6 , діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, у вигляді спричинення ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хоча у вказаній ситуації повинен був і міг їх передбачити, протиправно із прикладанням фізичної сили здійснив поштовх обома руками у область грудей ОСОБА_9 , в результаті чого останній впав спиною на зуби металевої борони, яка лежала позаду нього.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів IX ребра по задній аксилярній лінії та Х по лопаточній лінії без зміщення, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді синця по задній поверхні правої половини грудної клітки на рівні VIII-X ребер по задній підпаховій лінії, які в сукупності за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але які за своїм звичайним перебігом спричиняють тривалий розлад здоров`я - понад 21 день.

Окрім цього, 16 лютого 2023 року близько 15 години ОСОБА_3 , перебуваючи поряд із територією домогосподарства АДРЕСА_2 , після поштовху ОСОБА_6 на зуби металевої борони, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у останнього виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав 2 (два) удари кулаком лівої та правої руки почергово в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці зовнішніх країв верхньої та нижньої повік правого ока з переходом на праву виличну ділянку та праву скроню із садном на фоні синця в ділянці правої скроні, які за своїм характером, в сукупності і кожне окремо, відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування :

- за частиною другою статті 125 КК України, як умисні дії, які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- за статтею 128 КК України, як умисні дії, які виразилися у заподіянні необережних тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

- за частиною першою статті 125 КК України, як умисні дії, які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою, другою статті 125, статтею 128 КК України,визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він суду пояснив, що 16 лютого 2023 року він разом з матір`ю пішли до домогосподарства ОСОБА_7 з метою з`ясувати причину негативних висловлювань останньої в його адресу, про що йому повідомила мати ОСОБА_10 .. Проте розмова не вдалася, а виникла спочатку сварка, а потім бійка між ОСОБА_7 та його матір`ю ОСОБА_10 , яких він намагався розборонити. Оскільки їх не можна було розтягнути, він почав наносити удари ОСОБА_7 , яка, на його думку, ображала ОСОБА_10 .. Удари наносив кулаком лівої і правої руки. Після цього прийшов ОСОБА_11 , син потерпілої ОСОБА_7 , після розмови з яким вони розійшлися. Пізніше він ще зайшов до ОСОБА_6 , який на думку обвинуваченого мав багато нарікань на його маму. Він не мав раніше конфліктів з ОСОБА_6 , конфлікти були у його мами. Вказав, що пихнув ОСОБА_6 , потім вдарив, після чого зав`язалася бійка. ОСОБА_6 впав на борону, що була позаду, проте він не бачив її, не знав про її розміри та не знав, що вона там є. Удари ОСОБА_6 наносив руками в обличчя, проте останній, як і ОСОБА_12 , наносили йому удари також, били в голову різними предметами. Просив вибачення у потерпілої ОСОБА_7 .. Просив суворо не карати. Цивільний позов потерпілого визнав частково, моральну шкоду не визнав.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав показання, якими підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_3 , прийшовши на територію його домогосподарства, в ході виниклої сварки, штовхнув, на його думку умисно, на металеву борону. Після того, як він впав, не міг піднятися, ОСОБА_3 ще наносив удари кулаком в обличчя: 3 удари двома руками, ногами по животу.

Вказав, що не примирився з обвинуваченим, останній не просив у нього вибачення та не відшкодував заподіяної шкоди, тому в повному обсязі підтримує заявнений ним цивільний позов з підстав, викладених в ньому, просив задовольнити в повному обсязі. Вважає, що обвинувачений має бути покараний, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 прийшов до її домогосподарства після її телефонної розмови з ОСОБА_10 .. Вона вийшла на подвір`я, почувши шум. ОСОБА_3 вдарив її, від чого вона впала та втратила свідомість. Точну кількість ударів не пам`ятає, бив руками та ногами. Вказала, що не примирилася з обвинуваченим, зважаючи на те, що обвинувачений не відшкодував заподіяної шкоди, повністю підтримує заявнений цивільний позов з підстав, викладених в ньому, просила задовольнити в повному обсязі. Вважає, що обвинувачений має бути покараний, щодо міри покарання покладалася на розсуд суду, не бажає, щоб його позбавили волі. Вона йому пробачила, претензій не має.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , в судовому засіданні підтримав позицію потерпілої, просив повністю задовольнити цивільний позов, оскільки потерпіла відчувала моральні страждання, фізичний біль, змінився спосіб її життя у зв`язку з перебуванням в лікарні, окрім того, понесла фінансові витрати у звязку з лікуванням. Щодо міри покарання для обвинуваченого- покладався на розсуд суду.

Суд не надає оцінку показанням потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з приводу того, що обвинувачений наносив їм удари ногами по тулубу, оскільки останні не узгоджуються з рештою досліджених у судовому засіданні доказів, а також не стосуються обсягу обвинувачення.

Із показань свідка ОСОБА_13 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_7 , суд установив, що останній бачив як у вказаний в обвинувальному акті час та місці обвинувачений ОСОБА_3 наніс два удари кулаком в голову його дружині ОСОБА_7 , від чого вона впала на бік. Вказав, що його дружина лікувалася стаціонарно в Старосинявській БЛ протям 9 днів, він возив її для проходження МРТ в м. Хмільник, оскільки таке обстеження було призначено лікарем. Вважає, що стан здоров`я дружини після даних подій погіршився.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надав показання про те, що 16 лютого 2023 року приблизно о 15 годині, він знаходився біля домогосподарства ОСОБА_6 , допомагав йому. В цей час прийшов ОСОБА_3 з`ясувати щодо висловлювань в адресу його матері. Він бачив, як ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 на металеву борону, на яку він впав спиною. Вважав, що ОСОБА_3 бачив борону. ОСОБА_6 піднявся, після чого ОСОБА_3 вдарив його кулаком правої руки в голову 2 рази. Після другого удару ОСОБА_6 впав, ОСОБА_3 бив його ще ногами.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила факт та обставини телефонної розмови між нею та потерпілою ОСОБА_7 , після чого вона разом з сином прийшла до домогосподарства останньої з метою припинити пиятики, що відбувалися за участі її сина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_7 .. Вона не бачила кому наносив удари ОСОБА_3 .. Показання свідка ОСОБА_15 в іншій частині суд відхиляє, так остання не була очевидцем обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, стосуються висунутого обвинувачення та мають значення для нього.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілих, свідків, які цілком узгоджуються між собою, вина ОСОБА_3 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні, наданими стороною обвинувачення доказами, зокрема:

- витягами з ЄРДР №0000027 про реєстрацію кримінального провадження 18 лютого 2023 року за ч.1 ст. 125 КК України на підставі заяв про кримінальне правопорушення (арк.спр.27-29, 35, т.2), за ч.1 ст. 122 КК України (арк.спр.30-34, 92, т.2), за ст.128 КК України (арк.спр.144, т.2);

- даними заяв про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 18 лютого 2023 року (арк.спр.38, т.2) та ОСОБА_7 від 02 березня 2023 року (арк.спр.94, т.2), повідомлення та довідки про прийняття та реєстрацію заяв про кримінальне правопорушення відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області повідомлень (арк.спр.39, 95), якими стверджується факт звернення з приводу нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 близько 15 години по АДРЕСА_2 , в селі Залісся та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_3 ;

- даними протоколу огляду місця події від 18 лютого 2023 року з долученими до нього фототаблицями (арк.спр.45-62, т.2), відповідно до якого з 13 години 30 хвилин до 14 години 00 хвилин проведено огляд прибудинкової території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі будівельні матеріали та чотири господарські будівлі. В ході огляду виявлено два дерев`яних вози кустарного виробництва, інструменти та металева борона із секторами. Місце події зафотографовано. Речі та предмети не вилучалися;

- даними висновку експерта №37 від 22 лютого 2023 року, проведеного на підставі постанови дізнавача СД ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 18 лютого 2023 року, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_6 станом на 18 лютого 2023 року, 20 лютого 2023 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів IX ребра по задній аксилярній лінії та X по лопаточній лінії без зміщення з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді синця по задній поверхні правої половини грудної клітки на рівні VIII-X ребер по заднє-підпахвовій лінії, які могли утворитись від не менше ніж однієї травмуючої дії тупого твердого предмету із виступаючою контактуючою поверхнею, як внаслідок удару таким предметом, так і при ударі об такий, що можливо і при падінні з висоти власного зросту; синця в ділянці зовнішніх країв верхньої та нижньої повік правого ока з переходом на праву виличну ділянку та праву скроню із садном на фоні синця в ділянці правої скроні, які могли утворитись від не менше ніж однієї дотичної дії тупого твердого предмету із обмеженою та виступаючою контактуючою поверхнею по механізму «удар» та «удар-тертя», не характерні для таких тілесних ушкоджень, які утворюються при падінні з висоти власного зросту. Враховуючи колір синців та стан поверхонь садна, тілесні ушкодження терміном виникнення станом на 20 лютого 2023 року не менше 3-4 діб. Закриті переломи IX ребра по задній аксилярній лінії та X по лопаточній лінії без зміщення з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді синця по задній поверхні правої половини грудної клітки на рівні VIII-X ребер по заднє-підпахвовій лінії в сукупності за своїм характером відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але які за звичайним своїм перебігом спричиняють тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Синець в ділянці зовнішніх країв верхньої та нижньої повік правого ока з переходом на праву виличну ділянку та праву скроню із садном на фоні синця в ділянці правої скроні за своїм характером, в сукупності і кожне окремо, відносяться до ступеня ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Встановити послідовність заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 неможливо через відсутність судово-медичних даних. (арк.спр.68-69, т.2);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2023 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 , спеціаліста та понятих (арк.спр.71-73), відповідно до якого ОСОБА_6 розповів та продемонстрував механізм нанесення йому ударів, зокрема як ОСОБА_3 штовхнув його обома руками в ділянку грудей, внаслідок чого він впав спиною на металеву борону. Після того, як він підвівся, ОСОБА_3 наніс один удар долонею лівої руки в зону його обличчя, внаслідок чого він впав на землю. Після того, як він підвівся, ОСОБА_3 наніс ще один удар кулаком правої руки в ділянку його обличчя, після того як він впав - ще близько двох ударів ногою в ділянку тулуба;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2023 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_14 , спеціаліста та понятих (арк.спр.77-78, т.2), відповідно до якого ОСОБА_14 розповів та продемонстрував механізм нанесення ударів ОСОБА_3 . ОСОБА_6 : як ОСОБА_3 штовхнув останнього обома руками в ділянку грудей, внаслідок чого він впав спиною на металеву борону, а також нанесенння ударів руками в область обличчя ОСОБА_6 та ногою по його тулубу;

- даними висновку експерта №47 від 09 березня 2023 року, проведеного на підставі постанови слідчого СВ ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_17 від 06 березня 2023 року, згідно з яким у потерпілої ОСОБА_7 станом на 20 лютого 2023 року 01 березня 2023 року виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді гематоми повік лівого ока та гематоми лобної ділянки, які могли утворитись від не менше, ніж двох дій тупих твердих предметів як внаслідок ударів такими предметами, так і при ударі об такі. Дані тілесні ушкодження не характерні для таких, які утворюються при падінні з висоти власного зросту на шорстку площину.

Оскільки лікарями при огляді 20 лютого 2023 року та 24 лютого 2023 року не вказано розмір гематом, не можливо достовірно визначитись про термін виникнення тілесних ушкоджень, вони могли утворитись не пізніше 10 діб до обстеження 20 лютого 2023 року, що не виключає можливості утворення їх і в строк, вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 16 лютого 2023 року. Встановити послідовність заподіяння вище вказаних тілесних ушкоджень не можливо через відсутність судово-медичних даних. Струс головного мозку утворився від прикладання усіх травмуючих дій в ділянку голови потерпілої.

Закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді гематоми повік лівого ока та гематоми лобної ділянки, в сукупності за своїм характером відносяться до ступеня ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я - від 7 до 21 дня (арк.спр.112-114, т.2);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08 березня 2023 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_7 , спеціаліста та понятих (арк.спр.119-121, т.2), відповідно до якого ОСОБА_7 розповіла та продемонструвала обставини нанесення їй ударів ОСОБА_3 ;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08 березня 2023 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , спеціаліста та понятих (арк.спр.125-127, т.2), відповідно до якого ОСОБА_13 розповів та продемонстрував обставини нанесення ударів ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 ;

- даними протоколу огляду від 21 березня 2023 року з фототаблицями (арк.спр.138-142, т.2), відповідно до якого оглянута прибудинкова територія домогосподарства по АДРЕСА_1 з наявною металевою бороною;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22 березня 2023 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 , спеціаліста та понятих (арк.спр.189-193, т.2), відповідно до якого ОСОБА_3 розповів та продемонстрував обставини нанесення ним ударів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Так, ОСОБА_3 продемонстрував, як наніс два удари кулаком в область обличчя ОСОБА_7 , від чого остання впала. Продемонстрував також, як штовхнув його обома руками в ділянку грудей ОСОБА_6 , внаслідок чого він впав спиною на металеву борону. Після того, як він наніс один 2 удари кулаком лівої та правої рук в зону обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого він впав на землю.

Зазначені вище докази узгоджуються між собою, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто є належними, отримані у порядку, встановленому КПК України, тобто є допустимими.

Також суд дослідив процесуальні документи з метою оцінки допустимості доказів, зокрема: постанову про здійснення доручення розслідування групою дізнавачів від 18 лютого 2023 року (арк.спр.40, т.2); постанови про призначення групи прокурорів від 18 лютого 2023 року (арк.спр.43, т.2), від 03 березня 2023 року (арк.спр.99, т.2), від 22 березня 2023 року (арк.спр.149, 155, т.2); постанови про призначення судово-медичної експертизи від 18 лютого 2023 року (арк.спр.65, т.2), від 06 березня 2023 року (арк.спр.108-109, т.2); постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 27 лютого 2023 року (арк.спр.82, т.2), від 13 березня 2023 року (арк.спр.131), від 21 березня 2023 року (арк.спр.143, т.2); постанову про зміну підслідності від 27 лютого 2023 року (арк.спр.83-84, т.2); постанову про доручення розслідування слідчій групі від 03 березня 2023 року (арк.спр.87, т.2), ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року про визнання процесуальними джерелами доказів (арк.спр.90-91, т.2); ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2023 року про тимчасовий доступ до документів (арк.спр.105, т.2); протокол тимчасового доступу до документів від 08 березня 2023 року (арк.спр.106, т.2); постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 10 березня 2023 року (арк.спр.129-130, т.2), від 22 березня 2023 року (арк.спр.150-152, т.2); повідомлення про підозру від 22 березня 2023 року (арк.спр.180-181, т.2).

Доводи обвинуваченого щодо нанесення йому ударів потерпілими суд оцінює критично, оскільки такі не доведені жодними наявними в матеріалах справи доказами, не надані такі і вході судового розгляду стороною захисту.

Таким чином, суд вважає, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , мали місце, дії обвинуваченого містять склад кримінальних правопорушень, передбачених: частиною першою статті 125 КК України та полягають у вчиненні умисних дій, які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень; частиною другою статті 125 КК України та полягають у вчиненні умисних дій, які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень; статтею 128 КК України та полягають у вчиненні протиправних дій, які виразилися у заподіянні необережних тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю доведена і він підлягає покаранню за їх вчинення.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо осіб похилого віку.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі статтею 12 КК України є проступками (ч.1 та ч.2 ст.125 КК України) та нетяжким злочином (ст. 128 КК України), обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 є особою молодого віку, офіційно не працевлаштований, не є особою з інвалідністю, під диспансерним наглядом у лікаря психіатра не перебуває (арк.спр.168, 173, т.2), не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога (арк.спр.170, 172, т.2) та невролога (арк.спр.169, 174, т.2), за місцем проживання характеризується негативно (арк.спр.164, т.2), не одружений, проживає разом з матір`ю та братом (арк.спр.163, т.2), в силу статті 89 КК України раніше не судимий (арк.спр.157-161, т.2).

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді громадських робіт в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України та ч.2 ст.125 КК України, та у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ст.128КК України, із застосуванням при визначенні остаточного покарання положень ч. 1 ст. 70 КК України та не вбачає підстав для застосування штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження волі.

Водночас, на переконання суду, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням іспитового строку, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння, зокрема, визнання вини, каяття, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співмірність діяння та кари.

Підстав для застосування статті 69 КК України суд не встановив.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2024 року року до набрання вироком законної сили слід продовжити.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, підстав для їх застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , суд виходить із такого

В обґрунтування позову потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого йому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 4039 гривень 69 копійок, з яких: 1939 гривень 21 копійка - витрати на ліки, які були придбані ним під час лікування амбулаторно, 2100 гривень 48 копійок витрати за проїзд до лікарні, від лікарні та до м. Хмельницький, у зв`язку із поїздкою на судово-медичну експертизу.

Окрім того, потерпілий ОСОБА_6 вважає, що ОСОБА_3 своїми неправомірними діями завдав йому моральної шкоди, розмір відшкодування якої оцінює в 9000 гривень та яка полягає в тому, що від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий зазнав душевних страждань, які спричинили негативні зміни у його житті: спогади про наслідки події, негативні переживання, тривога за здоров`я, відчуття нервозності та дратівливості, які продовжуються досі, оскільки змушений в судовому порядку доводити спричинення йому тілесних ушкоджень та витрати на лікування. Вказав також, що в момент отримання тілесних ушкоджень переніс значний фізичний біль та емоційний стрес, в ході лікування почувався незручно та дискомфортно, окрім того, потребував допомоги з боку близьких, у зв`язку з чим почував себе як джерело клопоту та обмежень для родичів.

Обґрунтовуючи цивільний позов, потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їй завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3669 гривень 99 копійок, з яких: 1469 гривень 99 копійок - витрати на ліки, які були придбані нею за призначенням лікаря, 1700 гривень витрати пов`язані з проходженням МРТ, 500 гривень витрати за проїзд до м. Хмільник, де проводилося МРТ.

Окрім того, потерпіла вважає, що ОСОБА_3 своїми неправомірними діями завдав їй моральної шкоди, розмір відшкодування якої оцінює в 20 000 гривень та яка полягає в тому, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я потерпіла зазнала душевних страждань, була відірвана від звичного способу життя, тривалий час відчуває фізичний біль, недомагання, слабкість.

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийнято до розгляду в даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_6 підтримав позов та просив його задовольнити повністю.

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 підтримали позов та просили його задовольнити повністю.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 позов ОСОБА_6 визнав лише в частині витрат, понесених на придбання ліків на загальну суму 1939 гривень 21 копійка, а також витрати за проїзд до лікарні, від лікарні та до м. Хмельницький, у зв`язку із поїздкою на судово-медичну експертизу на суму 2100 гривень 48 копійок, моральну шкоду не визнав.

Цивільний позов ОСОБА_7 ОСОБА_3 визнав лише в частині витрат, понесених на придбання ліків на загальну суму 1469 гривень 99 копійок, витрат, пов`язаних з проходженням МРТ на суму 1700 гривень, витрат за проїзд до м. Хмільник, де проводилося МРТ - 500 гривень, моральну шкоду не визнав.

Суд, заслухавши думку учасників справи щодо цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні, дослідивши докази, дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Як визначено частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті(частина перша статті 1167 ЦК України).

Згідно з приписами пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Такий висновок викладено у постанові Великої палати Верховного суду № 752/17832/14-ц, провадження № 14-538цс19 від 15 грудня 2020 року.

Щодо цивільного позову ОСОБА_6 ..

В ході судового розгляду суд встановив, що шкода здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 спричинена обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, що пов`язана із лікуванням потерпілого, суд враховує надані ним з цього приводу докази у виді виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 , з якої вбачається, що 18 лютого 2023 року ургентний невролог Старосинявської БЛ та 20 лютого 2023 року - травматолог обстежували останнього у зв`язку зі скаргами на біль в грудній клітині, періодичне запаморочення, отриманою 16 лютого 2023 року травмою голови без втрати свідомості та з цього приводу йому призначалися зазначені в ній медичні препарати, які ним придбавалися, про що свідчать фіскальні чеки від 20 лютого 2023 року, на загальну суму 1939 гривень 21 копійка.

Витрати потерпілого ОСОБА_6 на пальне в сумі 1600 гривень документально підтверджені розрахунковим чеком від 20 лютого 2023 року, знайшли підтвердження в судовому засіданні, визнаються обвинуваченим, відтак вимога цивільного позову в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимоги цивільного позивача ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого на його користь витрат, пов`язаних з оплатою пального згідно з чеком від 17 квітня 2023 року на загальну суму 500 гривень 10 копійок (арк.спр.38, т.1), суд зауважує, що такі не підлягають стягненню, оскільки ці витрати належним чином не підтвердженні. Зокрема, потерпілий жодним чином не довів, що доданий чек від 17 квітня 2023 року стосується обставин вказаної справи та подій, що мали місце у лютому 2023 року.

Таким чином, з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальна шкода в розмірі 3539 гривень 21 копійка (1939 гривень 21 копійка+1600 гривень).

Вирішуючи, заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов в частині стягнення компенсації моральної шкоди, суд зазначає таке.

В ході судового розгляду було встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 все ж зазнав фізичного болю та моральних страждань, проходив необхідне лікування, відчував певний дискомфорт протягом строку лікування, було порушено нормальний спосіб його життя, оскільки він змушений докладати додаткові зусилля, щоб виконувати свої повсякденні справи і не завдавати собі сильного больового синдрому, який виникав через завдані йому тілесні ушкодження. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує обставини вчиненого кримінального проступку, характер заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, та їх наслідки, а також враховує матеріальний стан обвинуваченого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливостівважає, що справедливою сатисфакцією для позивача буде відшкодування йому ОСОБА_3 компенсації моральної шкоди в сумі 7000 гривень.

Відтак, загальна сума матеріальної та моральної шкоди, яку слід стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 , становить 10 539 гривень 21 копійка (3539 гривень 21 копійка +7000 гривень).

Щодо цивільного позову ОСОБА_7 ..

В ході судового розгляду суд установив, що шкода здоров`ю потерпілої ОСОБА_7 спричинена обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Вирішуючи позовні вимоги потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди, що пов`язана із її лікуванням, суд враховує надані нею з цього приводу докази у виді виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 , з якої вбачається, що 20 лютого 2023 року її обстежили травматолог та невролог Старосинявської БЛ у зв`язку зі скаргами на біль в лівій половині голови, втратою апетиту, отриманою 16 лютого 2023 року травмою голови з втратою свідомості, виписки із медичної карти стаціонарного хворого, згідно з якою у період з 20 лютого до 01 березня 2023 року ОСОБА_7 лікувалася стаціонарно в Старосинявській БЛ, а також відповідь КНП «Старостинявська БЛ» на адвокатський запит від 03 травня 2023 року, які підтверджують призначення їй зазначених у вказаних документах медичних препаратів, що нею придбавалися, про що свідчать фіскальні чеки від 20, 21, 23, 24, 27 лютого 2023 року, на загальну суму 1469 гривень 99 копійок.

Щодо вимог цивільного позивача ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого на її користь витрат, пов`язаних із проходженням МРТ в м. Хмільник на суму 1700 гривень та відповідно - оплатою пального для такої поїздки згідно з чеком від 01 березня 2023 року на суму 500 гривень (арк.спр.53), суд зауважує, що такі також підлягають стягненню, оскільки документально підтверджені Висновком (арк.спр.50, т.1) та фіскальним чеком (арк.спр.51, т.1), знайшли підтвердження в судовому засіданні та визнаються обвинуваченим.

Таким чином, з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальна шкода в розмірі 3669 гривень 99 копійок (1469 гривень 99 копійок+1700 гривень+500 гривень).

Вирішуючи, заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов в частині стягнення компенсації моральної шкоди, суд зазначає таке.

Оцінюючи у сукупності обставини, встановлені під час розгляду даного кримінального провадження, пояснення потерпілої, надані під час судового розгляду, та доводи, викладені нею у якості обґрунтування своїх вимог у мотивувальній частині цивільного позову, суд дійшов висновку, що в результаті кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, потерпіла перенесла біль та душевні страждання внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд враховує обставини вчиненого кримінального проступку, характер заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, та їх наслідки, а також враховує матеріальний стан обвинуваченого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування компенсації моральної шкоди в сумі 7000 гривень.

Відтак, загальна сума матеріальної та моральної шкоди, яку слід стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 , становить 10 669 гривень 99 копійок (3669 гривень 99 копійок + 7000 гривень).

Даними протоколу затримання від 08 лютого 2024 року (арк.спр.212-214, т.1) підтверджується, що ОСОБА_3 о 19 год. 12 хв. 08 лютого 2024 року затримано та доставлено до ІТТ №1 ГУНП в Хмельницькій області з метою подальшого приводу до Старосинявського районного суду Хмельницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2024 року частково задоволено клопотання прокурора Старосинявського відділу Летичівської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - застосовано до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (арк.спр.241-242, т.1).

Отже, на підставі частини п`ятої статті 72 КПК України слід зарахувати строк затримання ОСОБА_3 у строк покарання.

Керуючись статтями 368-371, 373-376, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 125, ст.128 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин;

-за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин;

-за ст. 128 КК України у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік 6(шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік 6(шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, і встановити йому іспитовий строк 1(один) рік 6(шість) місяців.

Згідно з пунктами 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання час його затримання з 08 лютого 2024 року до 09 лютого 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Задовольнити частково цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3539 гривень (три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 21 копійка та моральну шкоду в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, всього 10 539 (десять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 21 копійка.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Задовольнити частково цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 3669 гривень (три тисчі шістсот шістдесят дев`ять) гривень 99 копійок та моральну шкоду в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, всього 10 669 (десять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) гривень 99 копійок.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

До набрання вироком законної сили продовжити застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за кожним викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1