Справа № 438/774/24
Провадження № 1-кс/438/59/2024
УХВАЛА

іменем України

23 травня 2024 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 , що діє на захист обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

Бориславським міським судом Львівської області під головуванням судді ОСОБА_5 розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 подав заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_5 з тих підстав, що, вказана суддя раніше ухвалювала відносно обвинуваченого рішення по справах про адміністративне правопорушення, та при цьому застосувала до ОСОБА_4 заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, замість притягнення останнього до адміністративної відповідальності на загальних підставах. Це в захисника викликає сумніви у неупередженості судді, у можливості об`єктивно оцінювати докази обвинувачення і захисту, та буде скеровувати судовий розгляд з метою ухвалення справедливого, законного і обґрунтованого рішення у даному кримінальному провадженні.

У заяві про відвід захисник також просив розглянути її без участі його та обвинуваченого.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, будучі повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про відвід належним чином, але їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суддя ОСОБА_5 не виявила бажання бути присутньою при розгляді заяви про її відвід та дати пояснення з цього приводу.

Дослідивши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні (справа 438/774/24), а також постанови судді ОСОБА_5 у справах про адміністративні правопорушення №№ 438/1702/23 та 438/1703/23, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної ООН від 27.07.2006) закріплено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Виходячи з вищенаведених приписів законів, суд констатує, що лише поведінка судді, або інші, передбачені законом обставини, можуть бути приводом для відводу судді у конкретній справі.

Як вбачається із заяви захисника про відвід, заявлена підстава для відводу судді, зазначена захисником, не пов`язана із неналежною поведінкою судді. Справи про адміністративні правопорушення №№ 438/1702/23 та 438/1703/23, по яким раніше суддею ОСОБА_5 ухвалювалися рішення, жодним чином не перетинаються за фактажем та обставинами по даній справі, не мають між собою нічого спільного. Більш того, рішення по справах №№ 438/1702/23 та 438/1703/23 приймалися суддею ОСОБА_5 з урахуванням клопотань самого адвоката ОСОБА_3 , який у вказаних справах захищав правопорушника ОСОБА_4 .

Таким чином, обставини, які можуть слугувати підставою для відводу судді, передбачені ст. 75 КПК України, відсутні. Від цього заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80-82КПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , що діє на захист обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001026 (справа № 438/774/24) за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6