Справа № 206/1318/24
Провадження № 1-кс/206/389/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №4 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000123, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 13 лютого 2024 року о 03 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 проходив повз торговий центр супермаркету «Варус-40», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд. 43-Д, у цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення будь-якого чужого майна з вказаного торгового центру поєднаним з проникненням в інше приміщення.

Будучи обізнаним, що 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, на території України введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 13 травня 2024 року), ОСОБА_4 приступив до реалізації вищевказаного злочинного умислу.

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю інших осіб, перебуваючи в тому ж місці, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до підсобного приміщення торгового центру супермаркету «Варус-40», за адресою: м.Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд. № 43-Д, де за допомогою предмету, який в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, зірвав навісний замок та відчинив двері вказаного підсобного приміщення, тим саме незаконно проник до іншого приміщення. Перебуваючи у вищевказаному підсобному приміщенні, ОСОБА_4 побачив металеву багажну тележку на колесах , яку він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 13 лютого 2024 року о 03 годині 50 хвилин, перебуваючи в підсобному приміщенні, де стояла металева багажна тележка на колесах та діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, взяв до рук металеву багажну тележку на колесах, належну ТОВ «ОМЕГА» супермаркету «Варус-40». Після чого, доводячи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, до кінця, викотив вищевказану металеву багажну тележку з території підсобного приміщення по вул. 20-річя Перемоги у м. Дніпро, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними корисливими діями, ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи заподіяв потерпілому ТОВ «ОМЕГА» супермаркету «Варус-40» майнову шкоду на загальну суму 791 гривень 64 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, 05 березня 2024 року приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 проходив повз аптеку «Не болей», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 22-Д, поряд з якою на стоянці стояв вантажний автомобіль марки «ГАЗ 3302», синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходився у користуванні ОСОБА_7 .. Помітивши, що в автомобілі нікого немає у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення будь-якого чужого майна з вказаного вантажного автомобіля поєднаний з проникненням в інше сховище.

Будучи обізнаним, що 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, на території України введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від від 05.02.2024 № 49/2024, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 13 травня 2024 року), ОСОБА_4 приступив до реалізації вищевказаного злочинного умислу.

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 перебуваючи у тому ж місці та у той же час, користуючись відсутністю інших осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до вантажного автомобіля марки «ГАЗ 3302», синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та відчинив своєю рукою пасажирські двері вказаного автомобіля, які були не зачинені на замок, таким чином проник у інше сховище. Оглянувши салон автомобіля, ОСОБА_4 побачив на підлозі біля пасажирського сидіння бензопилу марки «ТМ Stihl» МS-230, помаранчевого кольору, належну ОСОБА_7 , яку він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у тому ж місці та у той же час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, користуючись відсутністю водія вантажного автомобіля ОСОБА_7 , взяв до рук бензопилу марки «ТМ Stihl» МS-230, помаранчевого кольору, та зачинивши пасажирські двері, зник з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 11967 гривень 12 копійок.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 не прибув за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а на початок судового засідання у слідчого судді відсутні відомості про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, а також наводить ризики з числа перелічених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на потерпілу, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 на теперішній час не встановлено, останній переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання повністю підтримав з наведених в ньому підстав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, приходжу до наступного висновку.

В провадженні ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000123 від 14 лютого 2024 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

11 березня 2024 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, від підписання повідомлення про підозру ОСОБА_4 відмовився в присутності захисника, про що зроблена відповідна відмітка.

Підозрюваний ОСОБА_4 14 березня 2024 року о 14 годині 37 хвилин приймав участь в судовому засіданні з розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ході якого заявив, що йому не було надано копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у зв`язку із чим останньому після оголошення перерви в судовому засіданні було вручено останні під підпис, судове засідання з розгляду клопотання відкладено до 13 години 00 хвилин 15 квітня 2024 року.

15 квітня 2024 року підозрюваний ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату та час місце проведення судового засідання з розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання в судове засідання не прибув, до початку судового засідання не повідомив слідчого суддю про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень підтверджується протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків, вилученими речовими доказами, протоколами пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, зібраними матеріалами по кримінальному провадженню в цілому.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 171 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не прибув за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а на початок судового засідання у слідчого судді відсутні відомості про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, дійсність наведених слідчим ризиків з числа перелічених ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку тим, що останній вчинив тяжкий злочин проти власності особи є підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи факт можливої суворості покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доведено, що підозрюваний ОСОБА_4 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України

За таких передумов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про наявність обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 188, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, слідчий суддя зазначає дані слідчого: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Визначити строк дії ухвали два місяці з дати її постановлення, тобто до 15 травня 2024 року, але в рамках строків досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000123.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1