Справа № 347/205/24
Провадження № 1-кп/347/175/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000005 від 04.01.2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, депутатом не обирався, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним факт, що ОСОБА_4 вчинив незаконну порубку дерев у лісах на території природно-заповідного фонду, повторно, що спричинило тяжкі наслідки.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 05 грудня 2023 року, у обідню пору доби, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання, з метою заготівлі дров, вирішив вчинити незаконну рубку дерев у лісовому масиві, що входить до Кобаківського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс». У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у лісовому масиві в адміністративних межах с. Хімчин Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, а саме на території виділу № 25, кварталу № 1р(101) Кобаківського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що належить до природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина» без вилучення, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, взявши з собою бензопилу марки «Garden 4080Н», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч встановленому порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісових насаджень, як важливого елементу навколишнього природного середовища, самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом державної влади на використання лісових ресурсів, із застосуванням вказаної бензопили, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня до ступеня припинення росту, незаконно зрубав 2 (два) сироростучі дерева породи «Бук» з діаметрами пня біля шийки кореня 52 см та 60 см.

Згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 12.01.2024 внаслідок вчинення незаконної порубки дерев у лісовому масиві на території природно-заповідного фонду, в адміністративних межах с. Хімчин Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області на території виділу № 25, кварталу № 1р(101), Кобаківського лісництва Косівського РП «Райагроліс» заподіяно шкоду лісу на загальну суму 504 678 грн. 24 коп., що спричинило тяжкі наслідки та завдало шкоду державі в особі Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області у вказаному розмірі.

Окрім цього, 03 січня 2024 року, в обідню пору доби, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання, з метою заготівлі дров, вирішив повторно вчинити незаконну рубку дерев у лісовому масиві, що входить до Кобаківського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс». У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у лісовому масиві в адміністративних межах с. Хімчин Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, а саме на території виділу № 25, кварталу № 1р(101) Кобаківського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що належить до природно-заповідного фонду ППП «Гуцульщина» без вилучення, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, взявши з собою бензопилу марки «Garden 4080Н» діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч встановленому порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісових насаджень, як важливого елементу навколишнього природного середовища, самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом державної влади на використання лісових ресурсів, із застосуванням вказаної бензопили, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня до ступеня припинення росту, незаконно зрубав 2 (два) сироростучі дерева породи «Бук» з діаметрами пня біля шийки кореня 61 см та 56 см.

Згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 15.01.2024 внаслідок вчинення незаконної порубки дерев у лісовому масиві на території природно-заповідного фонду, в адміністративних межах с. Хімчин Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області на території виділу № 25, кварталу № 1р(101), Кобаківського лісництва Косівського РП «Райагроліс», т заподіяно шкоду лісу на загальну суму 446822 грн. 14 коп., що спричинило тяжкі наслідки та заподіяло шкоду державі в особі Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області у вказаному розмірі.

Таким чином, загальна сума заподіяної майнової шкоди становить 951500,38 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.246 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Додатково пояснив, що вчинив даний злочин, щоб опалювати житло, оскільки житловий будинок опалюється дровами. Взяв бензопилу у зятя, та зрубав дерева. Завдану матеріальну шкоду не відшкодував, оскільки не має коштів, щоб відшкодувати збитки в тій сумі, які заявлені в цивільному позові. Заявлений до нього цивільний позов визнав повністю. Просив суд його суворо не карати, оскільки вчинив вказане кримінальне правопорушення за збігом скрутних обставин, ствердив, що зробив для себе правильні висновки, висловив жаль з приводу вчиненого, запевнив суд, що такого більше не повториться.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.

Представник потерпілої особи, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у незаконній порубці дерев у лісах на території природно-заповідного фонду, повторно, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.246 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.246 КК України як незаконна порубка дерев у лісах на території природно-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Досліджені дані про особу ОСОБА_4 вказують на те, що по місцю проживання він характеризується позитивно, письмових скарг та зауважень на нього не поступало, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проживає разом із дружиною.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст.368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст.65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті за вказане кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно з приписами ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши наведені обставини суд з урахуванням положень, зокрема ст. 75 КК приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.

Так, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, щиро розкаявся, повністю визнав вину, зробив для себе правильні висновки, та запевнив суд, що подібного більше не вчинятиме. Суд також враховує позицію прокурора, який вважав, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить переконання, про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування реального покарання у вигляді позбавлення волі, та застосування до нього ст. 75 КК України, тобто - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Щодо тривалості іспитового строку, то суд зауважує, що іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки. Встановлення іспитового строку полягає і в тому, що за засудженою особою здійснюється контроль з боку органів виконання покарання. Крім того, іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Встановлення в даному випадку судом іспитового строку 1 (один) рік є виправданим з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, і достатнім для того щоб засуджений довів своє виправлення без реального відбування основного покарання.

Вирішуючи цивільний позов Рожнівської сільської ради про стягнення з обвинуваченого на користь Рожнівської сільської ради шкоди в розмірі 951 500,38 грн. заподіяної державі внаслідок незаконної рубки дерев, суд зазначає наступне.

За змістом частини 1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" - особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів, несуть відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, передбачена статтею 105 Лісового Кодексу України.

Згідно зі статтею 107 Лісового Кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Судом встановлено, що діями обвинуваченого завдано збитків державі незаконною порубкою дерев в розмірі 951 500,38 грн., що випливає з встановлених у суді обставин кримінального провадження та підтверджується висновками за результатами проведення інженерно-екологічних експертиз.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку, що цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого на користь держави шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконної рубки дерев у розмірі 951 500,38 грн. підлягає задоволенню, оскільки винуватість обвинуваченого у спричиненні державним інтересам в особі Рожнівської сільської ради Івано-Франківської області злочинними діями матеріальної шкоди у вказаному розмірі встановлена під час судового розгляду кримінального провадження в суді, сума спричиненої шкоди обвинуваченим не оспорюється та цивільний позов визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді особистого зобов?язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого.

Арешт накладений на речові докази, скасувати.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 349, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.246 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 , ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов?язання залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертиз в розмірі 6058 (шість тисяч п?ятдесят вісім) грн. 24 коп. на рахунок UA0009266, код доходу: 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК в Ів.-Фр.обл./Косів р-н/ 24060300, код отримувача: 37951998.

Арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Косівського районного суду від 04.01.2024 року на речові докази у кримінальному провадженні скасувати.

Речові докази:

1) автомобіль марки і моделі «Mercedes-Benz 208 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який знаходиться на території Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області по вул. Незалежності 90, м. Косів, Косівський район, Івано-Франківська область повернути законному власнику;

2) верхні частини незаконно зрубаних дерев з гіллям, 8 колод деревини породи «бук» розмірами: довжина 136 см, діаметр 53 см; довжина 69 см, діаметр 35 см; довжина 123 см, діаметр 40 см; довжина 123 см, діаметр 40 см; довжина 124 см, діаметр 41 см; довжина 121 см, діаметр 30 см; довжина 121 см, діаметр 30 см; довжина 121 см, діаметр 41 см, загальною кубомасою 4,22 м3, які передано на відповідальне зберігання у Кобаківське лісництво Косівського районного підприємства «Райагроліс» конфіскувати в дохід держави;

3) бензопила марки і моделі «Garden-4080H», чорного кольору, із стрілою помаранчевого кольору з написом «Stohf» та ланцюгом, яка передана на зберігання у камеру зберігання речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути законному володільцю;

4) дров`яна деревина породи «Бук» у приблизній кількості 3м3, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_4 конфіскувати в дохід держави;

5) оптичний носій (DVD-R диск) із відеозаписами нагрудної камери поліцейського, який поміщено в паперовий конверт та зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

6) скрін-шот мобільного з`єднання з мобільного телефону ОСОБА_7 на аркуші паперу формату A4, який - зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов Рожнівської сільської ради до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 951 500 (дев?ятсот п?ятдесят одну тисячу п?ятсот) грн. 38 коп. шкоди завданої злочином на користь Рожнівської сільської ради (ГУК в Івано-Франківській обл./ТГ Рожнів/21081100, , р/р UA0009580, код призначення платежу 21081100).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1