УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/871/24

Провадження № 1-кс/568/111/24

03 червня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

слідчий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури Рівненської області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000129 (від 31.05.2024 р.) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури Рівненської області звернувся до суду з клопотанням про арешт автомобіля марки "Volkswagen Passat В7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.01.2020 р. належить ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання вказав, що 31.05.2024 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000129 з попередньою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 30.05.2024 близько 09 год. 10 хв. гр. ОСОБА_4 керуючи автомобілем "Volkswagen Passat В7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 не надав переваги в русі та допустив зіткнення із велосипедистом ОСОБА_5 .. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізованим до нейрохірургічне відділення Рівненської міської лікарні.

31.05.2024 р. СВ відділення поліції № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого, виявлено та вилучено автомобіль марки "Volkswagen Passat В7", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ ВП №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області від 31.05.2024 р. вилучений автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурор просить накласти арешт на вилучений під час огляду автомобіл з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, передачі, відчуження.

В судове засідання прокурор не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що 31.05.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України №0000129.

З матеріалів клопотання вбачається, що 30.05.2024 близько 09 год. 10 хв. ОСОБА_4 керуючи автомобілем "Volkswagen Passat В7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 не надав переваги в русі та допустив зіткнення із велосипедистом ОСОБА_5 .. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізованим до нейрохірургічне відділення Рівненської міської лікарні.

30.05.2024 р. проведено огляд місця ДТП, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено автомобіль марки "Volkswagen Passat В7", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою від 31.05.2024 р. вилучений автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17.01.2020 р. власником автомобіля "Volkswagen Passat В7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 ..

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що транспортний засіб є матеріальним об`єктом, на думку слідчого судді, може бути використано, як доказ у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину.

Ненакладання арешту на вказане майно, може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, проведення експертиз та інших слідчих дій у кримінальному провадженні, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилученого майна, задля використання його у доказових цілях, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному випадку, розумним та співрозмірним обмеженню права власності, буде накладення арешту на вилучене майно.

Суд зазначає, що належне забезпечення збереження вказаних речових докази, можливе лише за умови накладення на нього арешту із забороною у відчуженні, користуванні та розпорядженні ним власником.

Відповідно до ст. 173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовільнити.

Накласти арешт на автомобіль марки "Volkswagen Passat В7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.01.2020 р. власником є ОСОБА_3 .

Заборонити власнику та будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищезазначеним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000129 (від 31.05.2024р.).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1