Справа №211/2556/24 Провадження № 1-кп/211/439/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 08.04.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановив:

ОСОБА_7 07 квітня 2024 року в період часу з 21:37 годин по 21:38 годин знаходився в приміщенні піцерії «MamaPizza», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі ОСОБА_7 побачив на поверхні барної стійки мобільний телефон фіолетового кольору марки «XiaomiRedmi» моделі «M2004J19AG», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який на праві власності належав потерпілій ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на викрадення чужого майна.

Надалі ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди власнику майна ОСОБА_8 та бажаючи настання саме таких наслідків, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, поза волею власника викрав мобільний телефон фіолетового кольору марки «XiaomiRedmi» моделі «M2004J19AG»,IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/15393-ТВ від 15.04.2024, становить 2033, 33 гривень.

Надалі, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2033, 33 гривень.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

По кримінальному провадженню № 0000460 від 08.04.2024 між обвинуваченим ОСОБА_7 , його захисником ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_9 18.04.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрюваний ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 4 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_6 проти затвердження угоди не заперечувала.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену із ОСОБА_7 , яка 18.04.2024 року була підписана добровільно, їй зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілої ОСОБА_8 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 15.04.2024 ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, який суд вважає за необхідне не змінювати до набрання вироком законної сили.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.04.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_6 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000460 від 08.04.2024.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_7 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/15393-ТВ від 15.04.2024.

Речові докази: мобільний телефон фіолетового кольору марки «Xiaomi Redmi», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - вважати переданим за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 13.05.2024 у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1