КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №368/543/24 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3845/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

18 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді клопотання - прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 11.04.2024 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, освіта середня, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6 ,

засудженого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7 ,

представника ВК (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 11.04.2024 подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_7 задоволено.

Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбуття основного покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08.07.2022 та ухвалою Черкаського апеляційного суду від 01.09.2022 року у виді позбавлення волі умовно-достроково на 1 (один) рік 164 днів.

Обґрунтовуючи рішення, суд виходив з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу, врахував те, що ОСОБА_7 був тричі заохочений, добровільно сплатив потерпілим завдану шкоду, а згідно вироку як матеріальну, так і моральну шкоду було стягнуто із підприємства та страхової компанії. Кагарлицькою виправною колонією №115 було зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 повністю підпадає під положення ст. 81 КК України, так як процес виправлення досягнув тієї стадії, а саме: станом на 22.03.2024 р. відбув частину покарання, а тому відносно нього може бути застосовано ст. 81 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 11.04.2024, якою задоволено подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати та винести нову ухвалу, відповідно до якої в застосуванні до засудженого пільги, передбаченої ст. 81 КК України, відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що умовно-дострокове звільнення засудженого, який не відбув значну частину призначеного покарання строком 1 рік 164 дні, за даних умов, в тому числі за наявності значних наслідків вчиненого злочину у виді загибелі однієї людини, отримання тяжких тілесних ушкоджень однією особою та отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості ще двома особами порушує принцип невідворотності та справедливості покарання, передбаченого ч.2 ст. 50 КК України, адже сам факт правослухняної поведінки протягом часу, що безпосередньо передував формальному настанню пільги, передбаченої ст. 81 КК України не є безумовною передумовою умовно-дострокового звільнення.

Також апелянт вказує, що при вирішенні питання про застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України, до засудженого необхідно враховувати інтереси потерпілої, яка (згідно вироку) наполягала на призначенні ОСОБА_7 покарання виключно у виді позбавлення волі з призначенням максимального строку, разом з тим, судом при прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого не надано оцінку доводам прокурора з цього приводу та не зазначено, чому доводи визнано необґрунтованими. Отже, на думку апелянта, застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги, передбаченої ст. 81 КК України, порушує мету кримінального покарання, зокрема його каральну складову.

Апелянт зазначає, що всі вищевказані доводи та наявні у матеріалах справи на їх підтвердження документи, суд не надав їм належної оцінки, обмежившись лише зазначенням даних, що містяться в характеристиці ОСОБА_7 , без належного мотивування своєї позиції по суті клопотання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її, думку засудженого та представника колонії, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на законність та обгрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 липня 2022 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Зараховано у строк покарання один день (02.08.2020) попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 01.09.2022 вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08.07.2022 залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 23.09.2022.

Кінець строку покарання - 22.09.2025

строку покарання - 22.03.2024

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідного строку покарання, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Згідно із ч. 1ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до п.п. 18, 20 розділу IV Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державам-членам Rec (2003)22 «Про умовно-дострокове звільнення» критерії, якими повинні керуватися ув`язнені, щоби перейти до статусу умовно звільненої особи, мусять бути чіткими та конкретними. Також критерії мають бути реалістичними, оскільки треба враховувати особистість засудженого, соціальні та економічні умови, а також доступність програм реінтеграції. Критерії надання умовного звільнення слід застосовувати в такий спосіб, щоб забезпечити умовне звільнення всіх ув`язнених, які вважаються такими, що відповідають мінімальному рівню безпеки й можуть стати законослухняними громадянами.

Начальник Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» ОСОБА_9 звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з поданням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції при розгляді подання, всупереч твердженням апелянта, ретельно та належним чином перевірив доводи подання щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 . Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено матеріали справи, заслухана думка, прокурора, представника колонії та засудженого ОСОБА_7 та прийнято обґрунтоване рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

При цьому, судом першої інстанції було враховано, що засуджений ОСОБА_7 станом на час розгляду подання відбув частини строку покарання, тобто необхідний для умовно-дострокового звільнення строк, передбачений ч.3 ст.81 КК України.

За час перебування у ДУ «Київський СІЗО» дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.

Проте, в період відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» характеризується з позитивної сторони. Неухильно дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі. Дисциплінарних стягнень не має, порушень встановленого порядку відбування покарань не допускає. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатні необхідні навички для цього. Засуджений ОСОБА_7 не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

За час перебування у колонії з 22.11.2022 засуджений був тричі заохочений, а саме:

03.07.2023 - за сумлінну поведінку та ставлення до праці на майстерні по виготовленню ротанг;

04.10.2023 - за сумлінну поведінку та ставлення до праці на майстерні по виготовленню ротанг;

03.04.2024 - за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці на контрагентському об`єкті ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат».

Також, засудженим добровільно було сплачено потерпілим шкоду, незважаючи на те, що згідно із вироком суду, як матеріальну, так і моральну шкоду було ухвалено стягнути із підприємства та страхової компанії. Окрім того, засудженим оплачено судові витрати.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, щозасуджений ОСОБА_7 упродовж усього терміну відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та повністю підпадає під положення ст. 81 КК України, так як процес виправлення досягнув тієї стадії, а саме: станом на 22.03.2024 відбув частину покарання, а тому відносно нього може бути застосовано ст. 81 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, про те, що застосовуючи до засудженого ОСОБА_7 пільги, передбаченої ст. 81 КК України судом першої інстанції не було враховано інтереси потерпілої, яка згідно із вироком наполягала на призначені ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з призначенням максимального строку, то колегія суддів зауважує, що дійсно, в суді першої інстанції потерпіла просила призначити покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі, передбаченоум санкцією ч.2 ст. 286 КК України, і в подальшому оскаржувала вирок суду як в апеляційному, так і касаційному порядку, однак, відновідно до ухвали Верховного Суду від 28.09.2023 (справа 695/2595/20) потерпіла ОСОБА_10 відмовилась від поданої касаційної скарги, в якій посилалась на невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і його особі через мякість, у зв`язку з чим касаційне провадження було закрито.

Таким чином, зважаючи на те, що засудженим ОСОБА_7 з власної ініціативи, в добровільному порядку, було відшкодовано потерпілій шкоду, що свідчить про позитивний процес виправлення засудженого і, потерпіла відмовилась від поданої касаційної скарги, колегія суддів вважає, що інтереси потерпілої при застосуванні до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України порушено не було.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, які ним завдано, та передчасно вирішив питання про умовно-дострокове звільнення останнього, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки аналіз матеріалів даного судового провадження, дозволяє дійти висновку, що у поведінці засудженого ОСОБА_7 дійсно мають місце позитивні тенденції, які у своїй сукупності доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки дані про його особу, наявність позитивної характеристики та заохочень, які засуджений ОСОБА_7 отримав з 22.11.2022 по 03.04.2024 свідчать про наявність достатніх підстав для його звільнення умовно-достроково від відбування покарання.

Посилання прокурора в суді апеляційної інстанції на те, що перед рішенням комісії засуджений ОСОБА_7 не мав заохочення за 4 квартал 2023 року саме по собі не в змозі свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а також не може бути підставою для відмови у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, враховуючи засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів ту обставину, що став на шлях виправлення та перевиховання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала щодо ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання - прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 11.04.2024, якою подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_7 задоволено та звільнено засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття основного покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08.07.2022 р. та ухвалою Черкаського апеляційного суду від 01.09.2022 року у виді позбавлення волі умовно-достроково на 1 (один) рік 164 днів - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4