Справа № 405/8282/23
провадження № 1-кс/405/732/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000842 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання від старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про арешт майна, яке 12.03.2024 вилучено в ході проведення обшуку житлового домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000842 від 01.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до СУ ГУНП в Кіровоградській області надійшов лист від УСБУ в Кіровоградській області про те, що мешканець Кіровоградської області здійснює збут наркотичних засобів і психотропних речовин, залучивши до вказаної діяльності інших осіб.

В рамках проведення досудового розслідування на адресу оперативного підрозділу, що здійснює оперативне супроводження даного провадження, було направлене доручення в порядку ст. 40 КПК України на проведення слідчих (розшукових) дій та оперативних заходів направлених на встановлення осіб, які займаються злочинною діяльністю, а також свідків даного злочину.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, які надійшли від УСБУ в Кіровоградській область, встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий мешканець АДРЕСА_1 , який залучив до вказаної діяльності свого знайомого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, в ході досудового розслідування було встановлено, що до вказаної діяльності також можуть бути причетні наступні особи: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є співмешканкою ОСОБА_7 ; ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є дружиною ОСОБА_8 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є знайомим ОСОБА_7 ; ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який також пребуває у колі близького спілкування ОСОБА_7 .

Відповідно до матеріалів кримінального провадження можна зазначити, що ОСОБА_7 здійснює протиправну діяльність, яка полягає у придбанні, зберіганні та подальшому збуті психотропних речовин. Також, маючи засоби впливу у колі свого оточення Мурсою були залученні вищезазначені особи для здійснення вказаної протиправної діяльності, а саме: ОСОБА_8 здійснює збут психотропних речовин, отриманих від ОСОБА_7 , серед наркозалежних осіб м. Новоукраїнка; ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_7 здійснює фасування психотропних речовин та їх подальший збут наркозалежним особам; ОСОБА_10 також здійснює фасування психотропних речовин та використовує власну картку для отримання грошових коштів зароблених від збуту цих речовин; ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у свою чергу, за вказівкою Мурси здійснюють транспортування психотропних речовин, використовуючи для цього власні автомобілі.

Протиправна діяльність зазначених осіб підтверджується протоколами проведення слідчих розшукових дій. Під час проведення однієї із них, а саме негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, яка проводилась на підставі постанови старшого прокурора у кримінальному провадженні, було отримано прозорий зіп-пакет з речовиною білого кольору схожою на наркотичну. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-24/1118-НЗПРАП від 07.02.2024 вказана речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено.

В подальшому, в ході досудового розслідування, 12.03.2024 на підставі відповідної ухвали слідчого судді Ленінського РС м. Кіровограда було проведено обшук житлового домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 у ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone Xr» синього кольору: IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Tecno» моделі «Camon 19» чорного кольору: IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із сім-карткою НОМЕР_6 .

В подальшому вилучені предмети, які були виявлені та вилучені під час обшуку були оглянуті та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мати доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, вказані речі являються речовим доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказані речові докази, а саме вилучені у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку речі необхідно накласти арешт.

Зазначив, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, вилученого під час проведення вищевказаних слідчих дій переліченого вище майна, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, наразі виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 зазначив, що на речі, які зазначені в клопотанні просить накласти арешт, з метою встановлення чи застосовувались дані речі у протиправній діяльності; зазначив, що за цими мобільними телефонами проводились негласні слідчі розшукові дії, клопотання підтримав за викладених в ньому підстав, просив його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 зазначила, що власник майна, вважає, що буде порушено його право на володіння майном, клопотання не вмотивоване, не зазначена необхідність накладення арешту на майно, просила відмовити в задоволенні клопотання.

Повно та всебічно дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подане клопотання, заслухавши доводи слідчого, пояснення представника власника майна слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним (ч.3 ст.41 Конституції України).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Встановлено, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000842 від 01.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до СУ ГУНП в Кіровоградській області надійшов лист від УСБУ в Кіровоградській області про те, що мешканець Кіровоградської області здійснює збут наркотичних засобів і психотропних речовин, залучивши до вказаної діяльності інших осіб.

В рамках проведення досудового розслідування на адресу оперативного підрозділу, що здійснює оперативне супроводження даного провадження, було направлене доручення в порядку ст. 40 КПК України на проведення слідчих (розшукових) дій та оперативних заходів направлених на встановлення осіб, які займаються злочинною діяльністю, а також свідків даного злочину.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, які надійшли від УСБУ в Кіровоградській область, встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий мешканець АДРЕСА_1 , який залучив до вказаної діяльності свого знайомого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, в ході досудового розслідування було встановлено, що до вказаної діяльності також можуть бути причетні наступні особи: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є співмешканкою ОСОБА_7 ; ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є дружиною ОСОБА_8 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є знайомим ОСОБА_7 ; ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який також пребуває у колі близького спілкування ОСОБА_7 .

Відповідно до матеріалів кримінального провадження можна зазначити, що ОСОБА_7 здійснює протиправну діяльність, яка полягає у придбанні, зберіганні та подальшому збуті психотропних речовин. Також, маючи засоби впливу у колі свого оточення Мурсою були залученні вищезазначені особи для здійснення вказаної протиправної діяльності, а саме: ОСОБА_8 здійснює збут психотропних речовин, отриманих від ОСОБА_7 , серед наркозалежних осіб м. Новоукраїнка; ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_7 здійснює фасування психотропних речовин та їх подальший збут наркозалежним особам; ОСОБА_10 також здійснює фасування психотропних речовин та використовує власну картку для отримання грошових коштів зароблених від збуту цих речовин; ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у свою чергу, за вказівкою Мурси здійснюють транспортування психотропних речовин, використовуючи для цього власні автомобілі.

Протиправна діяльність зазначених осіб підтверджується протоколами проведення слідчих розшукових дій. Під час проведення однієї із них, а саме негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, яка проводилась на підставі постанови старшого прокурора у кримінальному провадженні, було отримано прозорий зіп-пакет з речовиною білого кольору схожою на наркотичну. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-24/1118-НЗПРАП від 07.02.2024 вказана речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено.

В подальшому, в ході досудового розслідування, 12.03.2024 на підставі відповідної ухвали слідчого судді Ленінського РС м. Кіровограда було проведено обшук житлового домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 у ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone Xr» синього кольору: IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Tecno» моделі «Camon 19» чорного кольору: IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із сім-карткою НОМЕР_6 .

Ухвалою слідчого від 12.03.2024 зазначені речі та документи були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна - є збереження речових доказів.

Втручання у права та інтереси законного володільця та накладення арешту, за відсутності доказів того, що це може призвести до наслідків, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню, призвести до приховування, пошкодження, знищення тощо, не є розумним та співмірним, а, отже, підстави для накладення арешту на зазначене майно відсутні.

Таким чином, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які лише формально вказано у клопотанні та в судовому засіданні.

Слідчим не надано доказів, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а посилання органу досудового розслідування на те, що арешт майна необхідний з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, вилученого під час проведення обшуку переліченого вище майна, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, не знайшли свого підтвердження згідно матеріалів, наданих слідчому судді, можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що ставить під сумнів наявність правової підстави для арешту зазначеного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах.

Європейський суд звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

На підставі викладеного, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно якої, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі Агосі проти Об`єднаного королівства); заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування; стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь яке невиправдане втручання у право власності державних органів, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000842 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_12