Провадження № 1-в/761/220/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про приведення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-ІХ, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся засуджений ОСОБА_2 з клопотанням про приведення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2023 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-ІХ.

За даними з ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2023 за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік позбавлення волі

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України ОСОБА_2 призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Подільського районного суду м. Києва від 13.12.2022, у виді п`яти років та чотирьох місяців позбавлення волі. Вирок не набрав законної сили.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі ст.7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст.9 КПК полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Таким чином, законним процесуальне рішення може бути лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

Згідно правил п.13 ч.І ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд. визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 1,3 статті 74 КК України встановлено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), Ц, 13, ІЗ'2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58. частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), Ц, _13, ІЗ'2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

До суду звернувся засуджений ОСОБА_2 з клопотанням про приведення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2023 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-ІХ.

Згідно даних клопотання, ОСОБА_2 засуджений вироком суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяців.

Відповідно до п.23 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" КПК України зі змінами відповідно до Закону, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу".

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_2 фактично відбуває покарання у виді позбавлення волі, на підставі вироку суду, таким чином у суду відсутні підстави для замінити невідбутої частини покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу, згідно Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ.

На підставі наведеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про приведення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-ІХ- залишити без розгляду.

Ухвала осткарженню не пядлягає.

Суддя: