У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

Встановив:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області зі скаргою в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 22 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000317 від 22.09.2023 за ч.1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 категорично не згодний із закриттям кримінального провадження та з висновком судово-медичного експерта щодо встановленого ним легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які отримав ОСОБА_4 , при дорожньо-транспортній пригоді.

При цьому потерпілий стверджує, що в результаті ДТП отримав закритий перелом виличної кістки зі зміщенням, що на думку потерпілого є небезпечним для життя в момент заподіяння вказаної травми, оскільки вказана кістка відноситься до кісток черепа, наслідки травми в клінічному перебігу в різні проміжки часу спричиняють йому сильні головні болі та загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом можуть закінчитися смертю. Проте висновок експерта, що був взятий слідчим до уваги, містить лише зазначення про визначення ступеню тяжкості травм тільки виходячи із тривалості лікування, що на думку скаржника не відповідає дійсній картині отриманої шкоди його здоров`ю.

На думку скаржника, він має право і бажає заявтити клопотання слідчому про проведення додаткової чи навіть повторної комплексної судово-медичної експертизи у вказаному кримінальному провадженні з метою правильного визначення ступеня тяжкості завданих йому тілесних ушкоджень, а тому вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 7 КПК України та принципам кримінального процесуального закону, оскльки не здійснені усі необхідні заходи, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та щоб були забезпечені права усіх учасників провадження, але внаслідок існування оскаржуваної постанови потерпілий позбавлений можливості заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Скаржником до скарги на підтвердження своїх вимог долучені копії оскаржуваної постанови від 22.12.2023 та супровідного листа від 03.01.2024, а також документи на підтвердження повноважень представника. Інші документи скаржником слідчому судді не надавалися.

Слідчим надані слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000317 від 22.09.2023 за ч.1 ст. 286 КК України.

У судове засідання 30 січня 2024 року учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги.

Адвокатом ОСОБА_3 подане клопотання про розгляд скарги за відсутності сторони скаржника та підтримання заявлених вимог.

Слідчий про причини неприбуття не повідомляв.

Перевіривши доводи скарги та додані до неї докази, матеріали кримінального провадження, роблю висновок, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Під час розгляду скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, з`ясовується питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст. 283 КПК України, є його припинення, шляхом закриття провадження.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Аналіз зазначених норм КПК в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Слідчим суддею встановлено, що 22.09.2023 до ЄРДР за № 0000317 внесені відомості за фактом того, що 21.09.2023 до ч/ч ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській обласіт надійшло повідомлення про те, що 21 вересня 2023 року на 47 км. а/д Полтава-Олександрія сталося зіткнення між автомобілем HONDA JAZZ, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобілем ЗАЗ-1102, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення на час внесення відомостей до ЄРДР - ч.1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 286 КК України, кримінальним правопорушенням є:

- порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження (ч.1 ст. 286 КК України);

- ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження (ч.2 ст. 286 КК України);

- діяння, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони спричинили загибель кількох осіб (ч.3 ст. 286 КК України).

Тобто, обов`язковою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України є спричинення наслідків у виді середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень або смерті потерпілого.

Спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом вказаною нормою закону не охоплюється і кримінальної відповідальності за собою не тягне.

Відповідно до висновку експерта № 446 від 24.10.2023 судово-медичного експерта Кобеляцького СМВ ОСОБА_7 , згідно з Правилами судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, п.2.3.3, наказ МОЗ № 6 від 17.01.1995, виявлені у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та виникли при ДТП.

У зв`язку з тим, що внаслідок судово-медичної експертизи не було встановлено об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, та не було виявлено ознак інших кримінально караних діянь, старшим слідчим СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_5 22.12.2023 винесена постанова про закриття кримінального провадження

Висловлюючи у скарзі незгоду із закриттям кримінального провадження потерпілий посилається на його незгоду з висновком експерта, однак будь-які доводи чи докази на підтвердження неправильності чи неповноти цього висновку до скарги не долучено, а самі по собі твердження скаржника про помилковість висновку, викладені ним у скарзі, не можуть свідчити про безпідставність чи невмотивованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування слідчим були ретельно перевірені обставини цього провадження, при цьому слідчим був проведений огляд місця продії, були допитані учасники ДТП, були витребувані необхідні для встановлення обставин події документи та призначено й отримано висновки судово-медичної та судової інженерно-транспортної експретиз, тобто встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їм надано належну оцінку, досліджено та проаналізовано їх у сукупності, та відповідно до ст. 284 КПК України прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Слідчим детально проаналізовані усі докази, зроблено необхідні процесуальні дії та зроблено обґрунтований висновок за їх результатами, а тому вищевказані твердження скаржника не можуть слугувати підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

При закритті даного провадження, дотримано процесуального порядку винесення постанови, з`ясовано фактичні обставини, які є предметом розслідування саме у даному провадженні, вказана постанова винесена уповноваженою особою, з проведенням усіх необхідних дій для прийняття рішення за фактом можливого вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, на думку слідчого судді, слідчим обґрунтовано встановлені підстави для закриття кримінального провадження, передбачені ст. 284 КПК України, а постанова винесена з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст. ст.284, 303-307,285-288 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя