Справа № 308/6312/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/94/24, за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 січня 2024 року, задоволено клопотання адвокатки ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000336, внесеному 08 листопада 2023 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Цією ухвалою відносно підозрюваного ОСОБА_7 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на 60 днів, до 14 лютого 2024 року включно.

На підозрюваного ОСОБА_7 покладено такі процесуальні обов`язки: цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого або прокурора; прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; утримуватися від спілкування із іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Відповідно до оскаржуваної ухвали, 23 січня 2024 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернулась адвокатка ОСОБА_6 із клопотанням про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. У клопотанні адвокатка посилається на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2023 року, відповідно до якої відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави - 1310 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 516 040 гривень. У клопотанні адвокатка вказує і на те, що з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 пройшло більше 1 місяця, за цей період часу з підозрюваним ОСОБА_7 не проведено жодної слідчої дії, натомість застосування запобіжного заходу зводиться виключно до обмеження його волі. Вважає, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначенні розміру застави - 1310 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчим суддею не враховано соціально-стримуючі зв`язки підозрюваного, а також той факт, що на утриманні підозрюваного перебуває двоє малолітніх дітей, а батьки ОСОБА_7 померли. Адвокатка ОСОБА_6 також зазначає, що перебування її підзахисного під вартою позбавило його родину засобів для існування. Враховуючи викладене, адвокатка ОСОБА_6 просить змінити запобіжний захід ОСОБА_7 із тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція за вчинення яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років із конфіскацією майна. Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості про які 08.11.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336. Слідчий суддя констатує, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2023 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 1310 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 516 040 гривень, а також покладено на підозрюваного відповідні процесуальні обов`язки. Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід слідчим суддею взято до уваги те, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.Дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що підставою для зміни застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, більш м`який, є суттєве зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; належне виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків; його сімейні обставини та не проведення в кримінальному провадженні органом досудового розслідування жодних слідчих дій після вручення повідомлення про підозру та затримання останнього. Крім того, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , порушень процесуальної поведінки не допускав, на його утриманні діти 2016 та 2022 року народження. Слідчим суддею також встановлено, а прокурором не спростовано, що з моменту обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, жодних слідчих дій органом досудового розслідування не проведено. Доводи прокурора про те, що слідчий є самостійним у своїй діяльності та на даний час проводяться відповідні експертизи, на переконання слідчого судді, не підтверджені жодними доказами. При цьому, слідчий суддя взяв до уваги твердження сторони захисту про те, що наразі застосування запобіжного заходу зводиться виключно до обмеження волі особи та виправдовується лише тяжкістю злочину та імовірним покаранням, яке може бути застосовано до підозрюваного у разі визнання його винуватим. На переконання слідчого судді, більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 відповідних обов`язків, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що така підлягає скасуванню. На переконання апелянта, слідчим суддею не враховано існування реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були взяті до уваги під час обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави. В обґрунтування доводів апелянт зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 має реальні шанси безперешкодно виїхати на тимчасово окуповані території України; підозрюваний є діючим директором ТОВ «Брайт Констаркшн», відтак користуючись цим, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; також існують підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити вчиняти правопорушення, в якому підозрюється. Прокурор також зазначає, що є обґрунтовані підстави для обрання відносно ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Апелянт звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано підвищену соціальну значущість протиправних посягань ОСОБА_7 , оскільки у його розпорядженні перебувають грошові кошти ТОВ «Брайт Констракшн», яке станом на момент розгляду клопотання є виконавцем договорів лише у Закарпатській області на загальну суму 32 929 615 грн, а загалом за останні 2 роки - на суму понад 50 мільйонів гривень, що також є у прямому відношенні до заподіяння шкоди у вигляді підривання обороноздатності держави. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів та визначити заставу в розмірі не менше 50 мільйонів гривень.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 підлягає закриттю.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Порядок та перелік судових рішень, постановлених слідчими суддями під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 26 (§ 2) Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про:відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; продовження відсторонення від посади; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; закриття кримінального провадження на підставі статті 284 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Частина друга статті 309 із змінами, внесеними згідно із Законами № 2147-VII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону; № 2548-VIII від 18.09.2018.

Згідно із частиною 3 цієї статті, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру. Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р (ІІ)/2020 від 17.06.2020.

Як убачається з матеріалів судового провадження, захисниця підозрюваного ОСОБА_7 адвокатка ОСОБА_6 , звернулася до місцевого суду з клопотанням про зміну підозрюваному за ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Указане клопотання слідчим суддею у порядку, передбаченому ст. 201 КПК України, розглянуто по суті із прийняттям рішення про його задоволення, а саме підозрюваному ОСОБА_7 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням на нього відповідних обов`язків.

Зміст вищезазначених норм КПК України (ст. ст. 201, 309) свідчить про те, що рішення слідчого судді, прийняте за результатами розгляду клопотання сторони захисту про зміну підозрюваному запобіжного заходу, в тому числі й про задоволення такого клопотання, в апеляційному порядку окремому оскарженню не підлягає. КПК України не містить норм, які б свідчили про можливість апеляційного оскарження такого рішення слідчого судді.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити апеляційний суд у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду, слідчого судді, яке не підлягає оскарженню, колегія суддів апеляційного суду керується ч. 6 ст. 9 КПК України, а також висновками, викладеними у Постановах Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року (із змінами та доповненнями) є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в Ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/118), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 січня 2024 року, якою задоволено клопотання захисниці про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 , апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. ст. 201, 399, 403, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 січня 2024 року, якою задоволено клопотання адвокатки ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000336, відомості про кримінальне правопорушення в якому 08 листопада 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та змінено відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на 60 днів, до 14 лютого 2024 року включно та з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: