Дата документу 16.02.2024Справа № 554/1549/24
Провадження № 1-кс/554/2438/2024

У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000030 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шагласер Азербайджан, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, військовослужбовця, учасника бойових дій, який займає посаду начальника служби засобів ураження озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, прохали застосувати запобіжний захід строком на 60 діб, без визначенням розміру застави, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин. Вказували на такі ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження

№0000030 від 25.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 квітня 2021 року громадянин України (військовослужбовець) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майор запасу, уклав з Міністерством оборони України, в особі командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_7 , контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу, терміном на 1 (один) рік, який подовжено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31.03.2022 № 76 на час оголошення та введення на території України воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 27.11.2023 № 242, майора ОСОБА_5 , офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу призначено на посаду начальника служби забезпечення та утримування засобів ураження озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , шпк «майор».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.12.2023 № 264, майора ОСОБА_5 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 27.11.2023 № 242 на посаду начальника служби засобів ураження озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що 06 грудня 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, ВОС-7001003, шпк «майор».

Так, майор ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, перебуваючи на посаді начальника служби засобів ураження озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, після ранкового шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 , яке відбулось о 08 год. 00 хв. 03.01.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та попрямував додому за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.01.2024 № 05, майора ОСОБА_5 , начальника служби засобів ураження озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що самовільно залишив військову частину. Відповідно до наказу МОУ № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» пункту І підпункту 15 призупинено виплату грошового забезпечення з 04 січня 2024 року, виключено з продовольчого атестату № 76 від 03 січня 2024 року.

В подальшому, 29.01.2024 майор ОСОБА_5 , усвідомивши протиправність та помилковість своїх дій щодо ухилення від військової служби, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до ТУ ДБР у м. Полтаві, за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя,

буд. 25, де заявив про себе як військовослужбовця та скоєний ним злочин.

Отже, майор ОСОБА_5 був незаконно відсутній на місці служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 03 січня 2024 року по 29 січня 2024 року.

16.02.2024 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке вручено ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч. 5 ст. 407 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990р., п. 32, Series A, N 182).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про задоволення клопотання.

ОСОБА_5 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Підозрюваний ОСОБА_5 може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, у цьому ж кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, а саме порушенням вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Окрім цього, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402, 405, 407, 408, 429, 437 442 Кримінального кодексу України.

Отже, з урахуванням перелічених ризиків та обставин кримінального провадження суд не визначає ОСОБА_5 розмір застави.

З огляду на наявність вказаних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного, оскільки не буде досягнуто мети кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене, запобігти настанню зазначених ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів оскільки: особисте зобов`язання вказаний запобіжний захід потребує особливої довіри до особи, яку він втратив у зв`язку з тим, що залишив військову частину; особиста порука на адресу органів досудового розслідування не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний самовільно залишив військову службу; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його рідних або інших осіб про врахування можливостей про внесення застави.

У разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.04.2024 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 16.02.2024 року з 13 год. 45 хв.

Виконання даної ухвали покласти на Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1