Дата документу 08.07.2024
Справа № 334/5523/24
Провадження № 1-кс/334/1655/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001322 від 06.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 р. до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з утриманням у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування до 07.09.2024 року включно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2024 приблизно о 12 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини вул. Прибережна автомагістраль, рухаючись зі сторони вул. Українська в напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжі.

В цей же час, в районі АЗС «Euro 5», неповнолітній пішохід ОСОБА_8 , почав здійснюючи перетин проїзної частини вул. Прибережна автомагістраль, рухаючись на електросамокаті по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво за ходом руху транспортних засобів.

При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну спроможність виявити нерегульований пішохідний перехід, а також те, що перед ним почали знижувати швидкість та зупинились інші автомобілі та продовжити подальший рух впевнившись у відсутності пішоходів на пішохідному переходу, діючи в порушення вимог правил безпеки дорожнього руху вказаних заходів не прийняв.

Натомість ОСОБА_7 продовжив подальший рух, своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого автомобіля аж до його повної зупинки перед нерегульованим пішохідним переходом не прийняв, в результаті чого допустив наїзд передньою правою частиною кузова керованого автомобіля на неповнолітнього пішохода ОСОБА_8 , що рухався на електросамокаті.

Своїми діями волій ОСОБА_7 порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: «ЗЧМТ, політравма, компресійний перелом хребців міжшийним та грудним відділом хребта, торокальна травма, гіпоболімічний шок, закритий перелом лівого стегна».

Таким чином ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

07.07.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця ДТП від 06.07.2024, в ході проведення якого зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, а також погодні та дорожні умови, кінцеве положення автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його механічні пошкодження, які утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.07.2024;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 від 07.07.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.07.2024;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 07.07.2024;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 :

-може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується вивченням особи підозрюваного ОСОБА_7 , який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Крім того шкода, яка була завдана потерпілому, не може бути усунена, оскільки ОСОБА_12 перебуває у важкому стані (в комі) станом на сьогодні. Тому тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному та його невідворотність, на думку органу досудового розслідування може спонукати його до ухилення від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого, за які передбачено покарання, у тому числі, у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і покарання, яке загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у його вчиненні, дає обґрунтовані підстави вважати, що не застосування вказаного запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 створює загрозу здійснення впливу на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, так як підозрюваному відоме місце постійного перебування потерпілих та свідків. Також, перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_7 негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілих, свідків, шляхом погроз, залякування або вмовляння, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, або відчуваючи до підозрюваного співчуття. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також виду і розміру завданої шкоди тощо.

При цьому, перебуваючи поза запобіжним заходом, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого, прокурора та суду про явку до органу досудового розслідування, шляхом зміни свого контактного номеру телефону, зміни місця проживання, а також може взагалі покинути територію України, що в свою чергу унеможливить врученню повісток про його виклик до слідчого, прокурора чи суду, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

-при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відсутність дієвого контролю за виконанням підозрюваним такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є ризик того, що ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-відомості щодо осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, органу досудового розслідування не відомі, що унеможливлює обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистої поруки;

-тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявність обґрунтованого ризику того, що підозрюваний може вільно покинути межі території України, унеможливлює застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, просив задовольнити.

Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити. Підозрюваний допустив грубе порушення правил дорожнього руху біля зони відпочинку, у якому як правило багато людей. Також просить врахувати, що суворість покарання є суттєвим чинником у оцінці ризиків втечі підозрюваного.

Законний представник потерпілого просила обрати найсуворіший запобіжний захід. Повідомила, що її син, ОСОБА_8 перебуває у важкому стані, за його життя борються лікарі.

Захисник у судовому засіданні висловив співчуття законному представнику потерпілого. Підозрюваний визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, обставини викладені у підозрі не оспорює. Просить суд надати належну оцінку заявленим прокурором ризикам. Після вчинення ДТП підозрюваний залишився на місці дтп, після проведення слідчих дій його відпустили додому. Після цього його викликали до поліції,куди він прибув самостійно, де і був затриманий у порядку ст. 208 КПК України. Підозрюваний має низку хвороб, що підтверджується медичними документами. Захисник просив обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити розмір застави.

ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину визнав, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

06.07.2024 приблизно о 12 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини вул. Прибережна автомагістраль, рухаючись зі сторони вул. Українська в напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжі.

В цей же час, в районі АЗС «Euro 5», неповнолітній пішохід ОСОБА_8 , почав здійснюючи перетин проїзної частини вул. Прибережна автомагістраль, рухаючись на електросамокаті по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво за ходом руху транспортних засобів.

При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну спроможність виявити нерегульований пішохідний перехід, а також те, що перед ним почали знижувати швидкість та зупинились інші автомобілі та продовжити подальший рух впевнившись у відсутності пішоходів на пішохідному переходу, діючи в порушення вимог правил безпеки дорожнього руху вказаних заходів не прийняв.

Натомість ОСОБА_7 продовжив подальший рух, своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого автомобіля аж до його повної зупинки перед нерегульованим пішохідним переходом не прийняв, в результаті чого допустив наїзд передньою правою частиною кузова керованого автомобіля на неповнолітнього пішохода ОСОБА_8 , що рухався на електросамокаті.

06.07.2024 приблизно о 12 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини вул. Прибережна автомагістраль, рухаючись зі сторони вул. Українська в напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжі.

В цей же час, в районі АЗС «Euro 5», неповнолітній пішохід ОСОБА_8 , почав здійснюючи перетин проїзної частини вул. Прибережна автомагістраль, рухаючись на електросамокаті по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво за ходом руху транспортних засобів.

При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну спроможність виявити нерегульований пішохідний перехід, а також те, що перед ним почали знижувати швидкість та зупинились інші автомобілі та продовжити подальший рух впевнившись у відсутності пішоходів на пішохідному переходу, діючи в порушення вимог правил безпеки дорожнього руху вказаних заходів не прийняв.

Натомість ОСОБА_7 продовжив подальший рух, своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого автомобіля аж до його повної зупинки перед нерегульованим пішохідним переходом не прийняв, в результаті чого допустив наїзд передньою правою частиною кузова керованого автомобіля на неповнолітнього пішохода ОСОБА_8 , що рухався на електросамокаті.

Вказані обставини визнаються підозрюваним, ним не оскаржуються.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, також підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця ДТП від 06.07.2024, в ході проведення якого зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, а також погодні та дорожні умови, кінцеве положення автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його механічні пошкодження, які утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.07.2024;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 від 07.07.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.07.2024;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 07.07.2024;

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У своєму клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків,передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме - злочин, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , згідно з ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Підозрюваний розлучений, пенсіонер, на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди здійснював перевезення пасажирів у якості таксі, раніше не засуджений.

Відповідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вказані обставини, на думку слідчого судді свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Наявність ризиків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим у клопотанні необґрунтовано.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши долучені до клопотання додатки, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, про що свідчать зазначені вище обставини.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183,184, 194, 309, 395 КПК України,

УXВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк 60 діб з 19 год. 25 хв. 06.07.2024 року по 19 год. 25 хв. 03.09.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 460 грн 00 коп., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу яку необхідно внести на депозитний рахунок: № UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ГУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_7 , провадження по справі №1-кс/334/1655/24, ЄУН 334/5523/24 Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання повного тексту ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали - 09.07.2024 р. о 14 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1