Справа № 458/124/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження

сторона обвинувачення:

прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 ,

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2023 року №0001184 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, громадянин України, не працюючий, депутатом та адвокатом не є, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 12.12.2023 року Турківським районним судом Львівської області за ч.3 ст.246 КК України до штрафу у розмірі 25500 грн, який сплатив, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.02.2024 року в Турківський районний суд Львівської області надійшов скерований прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2023 року №0001184 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Згідно вимог ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово. Згідно ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.02.2024 року справу було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду 09.02.2024 року призначено підготовче судове засідання.

Через канцелярію суду 06.03.2024 року прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів з покладенням відповідних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 прокурор заявлене клопотання підтримав, просив таке клопотання задовольнити, зазначив, що

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в результаті його дій, які виразилися в грубому порушенні Правил дорожнього руху, настали тяжкі наслідки у вигляді смерті особи, потерпілій стороні завдана непоправна шкода у вигляді смерті близької людини, після скоєння ДТП місце пригоди залишив, а тому є підстави вважати про подальшу наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3 ст. 177 КПК України - переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали подане клопотання, зазначили, що на даній стадії доцільно продовжити саме такий запобіжний захід.

Сторона захисту ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 зазначили, що з клопотанням прокурора ознайомлені, не заперечили проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просили замінити цілодобовий арешт на можливість покидати визначене місце проживання і реєстрації, оскільки батька необхідно допомагати по господарству.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, та матеріали клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому виходячи з наступних підстав.

Свої клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_6 16.11.2023 року близько 22.40 год у с. Нижня Яблунька Самбірського району Львівської області, поблизу Церкви Різдва Пресвятої Богородиці, не маючи права керування транспортними засобами, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21013". реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним в напрямку від смт. Бориня до с. Верхня Яблунька Самбірського району Львівської області, порутпив вимоги P. 1 п. п. 1.5. 1.10 (в частині значення термінів "дорожня обстановка", "безпечна швидкість"): Р. 2 п. 2.3 б), д); Р. 12 п. п. 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, шо він. керуючи вказаним транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухався в межах населеного пункту з перевищенням допустимої на даній ділянці дороги швидкістю руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода Сту денного ОСОБА_9 , який рухався проїзною частиною дороги у попутному з автомобілем напрямку.

Внаслідок порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми та геморагічного шоку, від яких помер в приміщенні КНП "Турківська центральна міська лікарня" 17.11.2023 року.

Таким чином. ОСОБА_6 будучи особою, яка керузала транспортним засобом, своїми вищевказаними діями вчинив порушення правіш безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 тобто обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім цього. 16.11.2023 року приблизно о 22.40 год ОСОБА_6 у с. Нижня Яблунька Самбірського району Львівської області, поблизу Церкви Різдва Пресвятої Богородиці, після вчинення ним вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, в порушення вимог Розділу 2 п. 2.10 а), б), в), г). д). е) Правіш дорожнього руху, завідомо залишив останнього без допомоги, якого він сам поставив у небезпечний для життя стан і який був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми вищевказаними діями вчинив завідомо залишення без допомоги особи ОСОБА_10 , якого він сам поставив у небезпечний для життя стан і який був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, тобто обґрунтовано обвинувачується у. вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

28.11.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

08.02.2024 року в Турківський районний суд Львівської області надійшов скерований прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2023 року №0001184 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Прокурор зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця пригоди від 17.11.2023 року та додатками до нього, відповідно до якого зафіксована слідова інформація вчиненого кримінального правопорушення; показаннями свідків ОСОБА_13 та неповнолітнього ОСОБА_14 , які показали, що автомобіль до наїзду на пішохода рухався з перевищенням швидкості руху та після ДТП водій ОСОБА_6 покинув місце ДТП; висновком судово-медичної експертизи № 046/2023 від 08.12.2023 року з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_10 є тілесні ушкодження отримані підчас ДТП; висновком судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу СЕ-19/114-23/24224-ІТ від 29.12.2023, з якого вбачається, що на момент ДТП автомобіль марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був технічно справним.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_6 із вчиненим кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого застосування запропонованого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2023 року щодо підозрюваного на той час ОСОБА_6 застосовано запобіжний, захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 28.01.2024 року включно, який в подальшому ухвалою слідчого судді продовжено до 22.03.2024 року.

Враховуючи те, що строк дії даного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього арешту закінчується 22.03.2024 року, кримінальне провадження в суді триває, а тому виникла необхідність у продовженні під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Закінчити судовий розгляд до спливу строку дії запобіжного заходу, а саме до 22.03.2024 року є неможливим, оскільки у справі проведене підготовче судове засідання, судовий розгляд кримінального провадження по суті не проведено, в якому було б досліджено докази сторони обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Ст.17 Закону України «При виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому вручено обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику адвокату ОСОБА_7 з дотриманням строку, передбаченого ч. 2 ст. 184 КПК України.

Сторони кримінального провадження в судовому засіданні висловили свою позицію стосовно клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання про продовження ранішне обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає суду достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_6 може чинити тиск на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність.

В ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ст..177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 8 - ми років і це може спонукати підозрюваного до втечі, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, немає офіційного джерела доходів, неодружений; незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, зміни показань, оскільки частина з них є його односельчанами, вчинив дане кримінальне правопорушення із застосуванням насильства; вчинити інше кримінальне правопорушення та не виконувати процесуальних обов`язків, оскільки встановлено відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, а, отже, законного джерела доходу, що може спричинити зміну його місця проживання, пошук заробітку, в тому числі, незаконного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, передбачені ст..178 КПК України.

Заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 3- х до 8 -ми років, що дає достатні підстави вважати про реальність таких ризиків з боку обвинуваченого і це може спонукати обвинуваченого до втечі.

Обираючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину.

При розгляді питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ("Бекчиєв проти Молдови" § 58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії"), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин ("Сельчук проти Туреччини", "Мацнеттер проти Австрії").

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Продовжує існувати ризик зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від суду. Вказаний ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_6 усвідомлює суворість покарання, що загрожує йому за вчинене ним кримінальне правопорушення у разі визнання його винним, та намагатиметься його уникнути шляхом умисної зміни свого місця проживання та подальшого переховування. ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, його соціальні зв`язки за місцем мешкання надто слабкі для запобігання настанню вказаного ризику.

На переконання суду існує ризик зазначений у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків, потерпілих, оскільки на переконання суду ОСОБА_6 може впливати на свідків, потерпілих, які ще не допитувалися в судовому засіданні, схиляти їх до зміни показань з метою уникнути відповідальності за скоєне. Даний ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_6 та свідки і потерпілі мешкають в одній адміністративно-територіальній одиниці, тому обвинувачений матиме реальну змогу спонукати його до зміни показань.

На думку суду, у зв`язку із існуванням вищенаведених ризиків застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньо для запобігання настанню цих ризиків, а також забезпечення належного судового розгляду даного кримінального провадження.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбаченого ст..177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України є тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 - х до 8 - ми років. Крім того, ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, які не допитувалися в судовому засіданні.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Фактичні обставини кримінального провадження, питання наявності чи відсутності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються на іншій стадії кримінального процесу - у судовому провадженні під час розгляду справи по суті.

Так як судом встановлено наявність, наданими слідчим і прокурором доказами, обставини, які свідчать про наявність всіх трьох обставин, передбачених п. п. 1,2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 , необхідність накладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7,21,30-33,110,314,369-372,376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді арешту ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не залишати цілодобово місце свого проживання, що по АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 складає два місяці та починається з моменту його продовження, тобто з дня постановлення ухвали та до 18.05.2024 року включно.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за прибуттям обвинуваченого ОСОБА_6 на визначені судом дати покласти на прокурорів Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, які приймають участь в судових засіданнях та входять в склад призначеної групи прокурорів.

Контроль за виконанням ухвали судді здійснює прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, який приймає участь в судових засіданнях та входить в склад призначеної групи прокурорів.

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 10.00 год 28.03.2024 року .

Запропонувати учасникам кримінального провадження надати в судове засідання документи та інші матеріали, що мають значення для всебічного, повного та об`єктивного вирішення цього кримінального провадження.

Копію ухвали направити в електронному вигляді на електронну адресу Самбірської окружної прокуратури Львівської області для відома, виконання та організації виконання, а також для вручення обвинуваченому та захиснику.

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua; https://tk.lv.court.gov.ua/.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в частині запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1