Справа № 477/1207/22
Провадження № 1-кп/477/87/24
УХВАЛА

(повний текст)

23 лютого 2024 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним раніше клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

В ході судового розгляду запобіжний захід у виді тримання під вартою був змінений на цілодобовий домашній арешт, строк дії якого сплив 10.09.2023 року.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, за яким йому висунуто обвинувачення.

Необхідність обрання запобіжного заходу обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування такого запобіжного заходу, а саме:

переховуватись від суду, з огляду на тяжкість покарання може переховуватись від суду, здійснити виїзд на непідконтрольну територію;

незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки особисто знайомий з ними і, перебуваючи на волі, зможе вжити заходи впливу на свідків у кримінальному провадження, шляхом погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, з метою зміни ними показів на його користь;

може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки перебуваючи на свободі, будучи військовослужбовцем, маючи схильність до вживання алкогольних напоїв та наявність закріпленої за ним вогнепальної зброї, що не виключає в подальшому можливість повторного вчинення аналогічних кримінальних правопорушень з надуманих мотивів.

Також прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам.

З огляду на те, що злочин спричинив загибель людини, продовження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відповідає суспільному інтересу.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу з огляду на необґрунтованість клопотання прокурора та недоведеністю заявлених ризиків. Просили обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Враховуючи, що складання ухвали суду вимагає значного часу, суд на підставі частини другої статті 376 КПК України, обмежився складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали судового провадження та клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Також, вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, суд має врахувати обставини, визначені ч.1 ст. 187 КПК України, зокрема дані щодо особи підозрюваного, його репутацію, соціальні зв`язки, тощо.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Було визначено розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

В ході судового розгляду запобіжний захід у виді тримання під вартою був змінений на цілодобовий домашній арешт, строк дії якого сплив 10.09.2023 року.

В якості ризиків, які обґрунтовують необхідність обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту прокурор зазначає: можливість ухилення від суду, з огляду на тяжкість покарання; незаконний вплив на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення,

З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03,19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Аналізуючи вищезазначені норми, слід дійти висновку, що тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання більш суворого запобіжного заходу. Запобіжний захід має бути достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За час виконання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, так і в період відсутності будь-якого запобіжного заходу, обвинувачений ОСОБА_5 належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, дані щодо притягнення його до кримінальної чи адміністративної відповідальності відсутні.

Наявність ризику у виді впливу на потерпілу, свідків, оскільки обвинувачений обізнаний про місце проживання свідків та потерпілої, в достатній мірі належними та допустимими доказами не підтверджений.

Крім цього, під час розгляду клопотання прокурора потерпіла та усі свідки вже допитані.

Суд вважає недоведеним ризик можливості вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки не надані докази щодо цього, а також не надані докази щодо схильності обвинуваченого до вживання алкогольних напоїв та наявності у обвинуваченого вогнепальної зброї.

Крім цього, з огляду на пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та наявного у нього статусу учасника бойових дій, суд критично ставиться до твердження прокурора щодо можливого виїзду обвинуваченого на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей чи АР Крим або на окуповані території.

Обвинувачений судимості не має, має сталі соціальні зв`язки: одружений, має малолітнього сина, за місцем проживання характеризується добре, з огляду на службову характеристику за місцем проходження служби ОСОБА_5 відповідає займаній посаді, має сертифікати та свідоцтва з підвищенням своєї кваліфікації як військового. Має постійне місце проживання. Є учасником бойових дій.

На думку суду обставини, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту є такими, що станом на час розгляду клопотання прокурора суттєво зменшилися, а тому відсутні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Частиною першою статті 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. Зазначені запобіжні заходи є альтернативними відносно один до одного.

Відповідно до статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Враховуючи викладене, обставини вчинення злочину, даних про особу обвинуваченого, його репутацію, соціальні зв`язки, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язківбуде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти ухиленню від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 331, 333, 369-372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням наступних обов`язків:

за першою вимогою суду прибувати до Жовтневого районного суду Миколаївської області,

не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

повідомляти про зміну засобів зв`язку;

здати, у разі наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Обвинуваченому роз`яснити, що у разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали в частині обраного запобіжного заходу по 22 квітня 2024 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання, оскільки справа перебуває у провадженні суду, здійснює - прокурор.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 27 лютого 2024 року.

Суддя ОСОБА_1