Справа № 125/2086/20
Провадження №11-сс/801/366/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

та її представника - адвоката ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року,

якою відмовлено задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 03.10.2020 року.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

15.04.2024 року до Барського районного суду звернулася представник потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 із скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 02.10.2020 року.

Скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною, передчасною, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, не повно. Обставини, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження є суперечливими. Дізнавачем не вичерпано усі можливості здобуття доказів вчинення кримінального правопорушення. При прийнятті рішення дізнавач вдався до перекручування фактичних обставин справи та виклав їх так, як йому хотілося. Між діями ОСОБА_10 та отриманими ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями є причинний зв`язок.

Скаржник вважає, що рішення про закриття кримінального провадження суперечить вимогам КПК України та прийнято передчасно і не законно, а тому просить його скасувати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 скаргу підтримали у повному обсязі та наполягали на її задоволенні.

Дізнавач ОСОБА_9 заперечував проти вимог скарги, вважає постанову про закриття кримінального провадження законною, оскільки ним повно та всебічно проведено досудове розслідування та прийнято законне рішення.

Ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23.04.2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 02.10.2020 року.

У своїх висновках слідчий суддя вказав, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, висновків проведених судово-медичних експертиз встановлено, що у потерпілої ОСОБА_7 виявлено два синці по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, які могли утворитися від не менше двох дій тупих твердих предметів із обмеженою травмуючою поверхнею.

Натомість, зібраними доказами, в тому числі показами потерпілої та свідків, доводиться факт здійснення ОСОБА_10 однієї дії стосовно ОСОБА_7 , а саме: схопив її лівою рукою за ліву руку, правою рукою штовхнув у ділянку попереку.

Таким чином, на підставі даних, які містяться в матеріалах скарги і кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що в даному кримінальному провадженні виконанні всі необхідні слідчі дії і встановлені всі обставини які мають значення для кримінального провадження, а також, що оскаржувана постанова дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 ч. 5 КПК України. Тобто, постанова слідчого належним чином вмотивована та відповідає вимогам КПК.

Щодо доводів скарги про прийняття оскаржуваної постанови без проведення усього необхідного обсягу слідчих дій та не з`ясування в повному обсязі всіх фактичних обставин слідчий суддя вказав, що КПК не визначає перелік обов`язкових доказів чи процесуальних дій проведення яких необхідно здійснити у тому чи іншому провадженні, а надає можливість самостійно обирати та визначати якими доказами сторона обвинувачення буде обстоювати свою позицію та доводити винуватість особи в суді.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова слідчого прийнята на підставі повного та всебічного дослідження обставин провадження з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є належним чином обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим вважав за доцільне відмовити в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 ставить питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23.04.2024, так як вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено нею з поважних причин, оскільки копію повного тексту оскаржуваного судового рішення потерпіла отримала лише 25.04.2024.

Також в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою її скаргу задовольнити. Скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 03.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації досудового розслідування.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що дізнавачем при прийняті постанови про закриття кримінального провадження не в повній мірі перевірені всі обставини про які вказувала заявниця. Зокрема, не враховані пояснення потерпілої щодо обставин справи, не взято до уваги, що в матеріалах кримінального провадження наявний акт судово-медичного обстеження №125 від 07.10.2020, висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи 382-К Вінницького обласного бюро СМЕ від 06.01.2022 та висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи №17 Хмельницького обласного СМЕ від 08.11.2023, які чітко встановлюють наявність у ОСОБА_7 двох синців на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, які могли утворитися від не менше двох дій тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею.

Також представник звернула увагу суду на те, що дізнавач з метою перевірки та уточнень показань, наданих свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є колегами по роботі ОСОБА_10 і були безпосередніми очевидцями події, не провів слідчі експерименти шляхом відтворення обстановки та обставин події щодо механізму заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та інших обставин, як того вимагає ст.240 КПК України. Також ні дізнавачем, ні слідчим суддею не було надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є медичними працівниками та прибули на виклик ОСОБА_7 , та якими було встановлено, що потерпіла була схвильована, скаржилася що отримала травму, на біль в спині і вони робили їй знеболювальні ін`єкції, але не госпіталізували, так як тоді була епідемія «коронавірусу». Дізнавачем не було взято до уваги наявні в матеріалах кримінального провадження першочергові пояснення самого ОСОБА_10 від 19.09.2020 і покладені в основу експертного висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи Хмельницького бюро СМЕ.

Крім того, слідчий суддя як і дізнавач, прийшов до незаконного висновку щодо відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину у вказаному кримінальному провадженні, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

За таких обставин представник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні представник потерпілої-адвокат ОСОБА_8 та сама потерпіла ОСОБА_7 апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23.04.2024 підтримали та просили ці вимоги задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання представника потерпілої про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23.04.2024, при цьому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді суду першої інстанції просив залишити без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи клопотання представника потерпілої щодо поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23.04.2024 підлягає до задоволення.

Так, відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Зі змісту ч.1 ст.117 КПК України встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Встановлено, що 30.04.2024 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла вказана апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку та об`єктивними даними, які свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.

Також дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи є, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства у відповідності до вимог розділу ІІІ КПК України шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).

Положеннями ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження тощо.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, апеляційним судом було встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею повністю дотримані не були.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що сектором дізнання Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000058 від 02.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР слідує, що 02.10.2020 до чергової частини Барського ВП Жмеринського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що 17.09.2020 під час раптово виниклого конфлікту ОСОБА_10 наніс її тілесні ушкодження.

За даним фактом сектором дізнання відділення поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000058 від 03.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

27.11.2020 року постановою уповноваженого сектору дізнання ДОП СП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_9 кримінальне провадження за № 0000058 закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст.284 КК України.

У зв`язку з неповнотою досудового розслідування кримінального правопорушення, ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 25.01.2021 року було скасовано постанову уповноваженого сектору дізнання ДОП СП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження за № 0000058, матеріали кримінального провадження направлено до СД Відділення поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області для здійснення досудового розслідування.

30.03.2024 постановою начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 кримінальне провадження № 0000058 вдруге закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Своє рішення від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000058 дізнавач ОСОБА_9 обґрунтував тим, що під час проведених заходів не встановлено доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_10 завдав ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді - двох синців по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. При цьому, зібрані докази лише свідчать про не винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Так як з об`єктивної сторони кримінальний проступок, передбачений ст. 125 КК України, характеризується: дією або бездіяльністю, спрямованими на заподіяння тілесного ушкодження; наслідками у виді спричинення тілесного ушкодження; причинним зв`язком між вказаним діянням та наслідками.

Тому зважаючи на всі обставини та покази учасників даної події вважав, що, в даному випадку відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, адже не доведено, що від дій ОСОБА_10 . ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження. При цьому, також вважав, що відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, адже ОСОБА_16 та свідки вказують, що під час даної події із ОСОБА_7 він умислу на завдання їй тілесних ушкоджень не мав.

Крім того, дізнавачем було прийнято до уваги, що дане кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України вчинено 17.09.2020, але жодній особі не повідомлено про підозру, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за даною статтею відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України закінчились 17.09.2022, що унеможливлює подальше досудове розслідування та зібрані докази можуть бути не належними і не допустимими.

Також в постанові дізнавач послався на пояснення надані в ході допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила: «17.09.2020 року в період часу з 13:00 по 13:30 годи вона прибула до службового кабінету НОМЕР_1 Барського відділу Державної виконавчої служби, що розташований на 3 поверсі по вул. Героїв Майдану 6, м. Бар Вінницької області . Там ознайомилася із чотирма виконавчими провадженням, які їй надав головний державний виконавиць ОСОБА_10 . В ході ознайомлення із провадженнями ОСОБА_7 виявила ряд недоліків про, що повідомила ОСОБА_10 та іншим працівникам ДВС. Близько 14:20 год ОСОБА_7 почала виходити із кабінету, однак зупинилася біля дверей та згадала про відписку від ОСОБА_10 по скарзі на нього. Після чого, ОСОБА_7 тримаючись правою рукою за дверну ручку повернула голову назад і сказала до ОСОБА_10 . « ОСОБА_10 , а ось ця відписка, що ви зробили» говорячи про скаргу на нього, що обурило ОСОБА_10 . Тоді ОСОБА_10 відразу встав із за столу та швидко підійшов до ОСОБА_7 та лівою рукою, а саме пальцями руки схопив її за ліве передпліччя в наслідок чого ОСОБА_7 відчула різку біль. Далі, ОСОБА_10 тримаючи лівою рукою за ліве передпліччя ОСОБА_7 , правою рукою, а саме долонею штовхнув потерпілу в ділянку попереку, в наслідок чого відчинилися двері та ОСОБА_7 опинилася на коридорі, а ОСОБА_10 з внутрішнього боку кабінету зачинив за нею двері. При цьому, ОСОБА_7 відчула різку біль в області попереку та в неї запаморочилося в голові, погіршилося самопочуття і та ледве відійшла біля 5 метрів, присіла на стілець, де відчула, ще більшу біль. Тоді, ОСОБА_7 вирішила перепочити та через декілька хвилин зателефонувала на спеціальну лінію «102» і повідомила про нанесення їй тілесних ушкоджень, а також в подальшому викликала працівників ШМД».

Акт судово-медичного обстеження № 125 від 07.10.2020 згідно якого у ОСОБА_7 мало місце: забій середньої третини лівого плеча у вигляді синців. Вказані синці виникли, в наслідок травмуючої дії - стиснення тупим предметом (предметами), по давності утворення можуть відповідати терміну, вказаному у направлені (17.09.2020 р.) та за ознакою розладу здоров`я, належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я.

Висновок експертів № 82-К Вінницького обласного бюро СМЕ проведеної повторної комісійної судово-медичної експертизи, яка проводилася з 18.11.2021 по 06.01.2022, за клопотанням ОСОБА_7 , з метою усунення сумнівів в правильності експертизи. Згідно якого, у відповідності до наданої медичної карти амбулаторного хворого № 209539 на ім`я ОСОБА_7 , 18.09.2020 вона була обстежена травматологом, який зафіксував два синця на передній поверхні верхньої третини лівого плеча. Ці синці спричинені дією тупих предметів за механізмом заподіяння - стиснення та належать до легких тілесних ушкоджень. По записам травматолога від 18.09.2020, вирішити питання, щодо давності заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , неможливо. Під час, комісійного судово-медичного обстеження, у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень чи їх слідів на тілі, в тому числі і на лівому плечі не виявлено. Згідно записам в амбулаторній карті, у ОСОБА_7 були діагностовано - розповсюджений остеохондроз з килами між хребцевих дисків у поперековому та крижовому відділах хребта і церебральним больовим синдромом праворуч, які є самостійними захворюваннями опорно-рухового апарату і з приводу чого вона періодично зверталася за медичною допомогою.

Висновок експертів № 17 Хмельницького обласного бюро СМЕ проведеної повторної комісійної судово-медичної експертизи, яка проводилася з 27.09.2023 по 08.11.2023, за клопотанням ОСОБА_7 , з метою усунення сумнівів в правильності попередньої експертизи. Відповідно до якого, згідно даних медичної карти амбулаторного хворого № 209539 на ім`я ОСОБА_7 , у неї 18.09.2020 при огляді травматологом по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині було виявлено два синці розміром 2,5х2,5 см і 2х1 см, які могли утворитися від не менше двох дій тупих твердих предметів із обмеженою травмуючою поверхнею. Оскільки травматологом 18.09.2020 не було описано колір синців на лівому плечі у ОСОБА_7 , тому встановити давність утворених синців станом на 18.09.2020 не представляється можливим. При цьому не виключається можливість утворення синців лівого плеча у ОСОБА_7 і в строк, вказаний нею, а саме 17.09.2020. Синці лівого плеча у ОСОБА_7 за своїм характером відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Синці лівого плеча у ОСОБА_7 могли утворитися і за обставин, на які вказала потерпіла під час проведення за її участі слідчого експерименту 20.07.2021, а саме від стиснення лівого плеча потерпілої пальцями кисті руки сторонньої особи. Між отриманою травмою лівого плеча та розповсюдженим остеохондрозом хребта ОСОБА_7 причинного зв`язку не вбачається. Отримані тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а саме: синці лівого плеча, не призвели до погіршення стану її здоров`я.

Згідно вказаних експертиз у ОСОБА_7 виявлено два синці по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, які могли утворитися від не менше двох дій тупих твердих предметів із обмеженою травмуючою поверхнею, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Однак, як неодноразово повідомляла ОСОБА_7 відносно її плеча була одна дія, коли її схопив за руку ОСОБА_10 , таким чином її показання різняться із висновком експертів.

Також експертами як Вінницького обласного СМЕ так і Хмельницького обласного СМЕ вказано, що встановити давність утворення вказаних синців, не представляється можливим.

В ході допиту свідків даної події, а саме працівників Барського відділу ДВС: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які в своїх показаннях повідомили, що 17.09.2020 року близько 12:30 годин ОСОБА_7 прийшла у службовий кабінет НОМЕР_1, що розташований на 3 поверсі будинку № 6, вул. Героїв Майдану, м. Бар, Вінницької області . При цьому, ОСОБА_7 підійшла до головного державного виконавця ОСОБА_10 та розпочала з ним розмову, з приводу своїх проваджень і робила необхідні копії з них. Після декількох годин спілкування, ОСОБА_10 у черговий раз попросив ОСОБА_7 вийти із кабінету, так як він більше не мав часу здійснювати прийом та вже була обідня перерва. Тоді ОСОБА_7 попрямувала на вихід і зупинилася в дверях, щось запитуючи та не виходячи. Тому, ОСОБА_10 встав із за свого столу та зробивши декілька кроків підійшов до ОСОБА_7 і знову попросив її вийти, але вона не реагувала. Після чого, ОСОБА_10 долонею однієї руки, злегка не стискаючи доторкнувся до ліктя ОСОБА_7 , якого саме свідки не пам`ятають, та попросив її вийти. Лише тоді, ОСОБА_7 вийшла і ОСОБА_16 зачинив за нею двері та всі почали розходитись. Через декілька хвилин приїхали працівники ШМД, яким ОСОБА_7 на щось скаржилася. Свідки не бачили синців на тілі ОСОБА_7 .

Відповідно до показів свідків, після даної події 17.09.2020 у ОСОБА_7 не було тілесних ушкоджень, а вона лише скаржилася на біль в спині.

З даного приводу ОСОБА_10 повідомив, що 17.09.2020 під час прийому ОСОБА_7 у службовому кабінеті НОМЕР_1, що розташований на 3 поверсі будинку № 6, вул. Героїв Майдану, м. Бар, Вінницької області він тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не завдавав і такого умислу не мав та протиправних дій не вчиняв.

Апеляційний суд не може погодитися з висновком слідчого судді суду першої інстанції про те, що постанова про закриття кримінального провадження за № 0000058 повністю відповідає вимогам статті 110 КПК України, а також з тим, що при проведенні досудового розслідування були проведені необхідні слідчі дії, повно, всебічно досліджено обставини правопорушення, надано їм відповідну правову оцінку та прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження виходячи з наступного.

В ході апеляційного розгляду знайшли своє відображення доводи апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 .

Так, колегією суддів встановлено, що при постановленні оскаржуваної постанови від 30.03.2024 дізнавачем повністю не було взято до уваги висновки викладені експертами в наявних в матеріалах даного кримінального провадження, зокрема в акті судово-медичного обстеження №125 від 07.10.2020, повторній комісійній судово-медичній експертизі №82-К Вінницького обласного бюро СМЕ від 06.01.2022 та повторній комісійній судово-медичній експертизі №17 Хмельницького обласного бюро СМЕ від 08.11.2023, в яких чітко встановлено наявність у ОСОБА_7 двох синців на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, які могли утворитися від не менше двох дій тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею.

Також у висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи Хмельницького бюро СМЕ експертом вказано, що у ОСОБА_7 синці лівого плеча могли утворитися і за обставин, на які вказала потерпіла під час проведення за її участі слідчого експерименту 20.07.2021, а саме: від стискання лівого плеча потерпілої пальцями кисті руки сторонньої особи, не виключається їх утворення і в строк, а саме: 17.09.2020 і за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки та не спростовано походження даних тілесних ушкоджень.

Окрім того, колегія суддів вважає, що дізнавачем не було надано належної оцінки показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є колегами по роботі ОСОБА_10 і були безпосередніми очевидцями події та підтвердили ту обставину, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 стався певний фізичний контакт. При цьому з метою перевірки та уточнення показань, наданих вказаними свідками у кримінальному провадженні дізнавачем не було проведено слідчі експерименти шляхом відтворення обстановки та обставин даної події щодо механізму заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та інших обставин справи, як того вимагає ст. 240 КПК України.

Також дізнавачем не було надано належної оцінки показанням свідків - медичним працівникам ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які приїхали на виклик ОСОБА_7 та по приїзду встановили, що потерпіла була схвильована, скаржилася, що отримала травму, на біль в спині і вони робили її знеболювальні ін`єкції.

У своїх показах свідок ОСОБА_15 повідомила, що потерпіла в подальшому відмовилася від госпіталізації, проте, даний факт будь-якими доказами не підтверджений.

В наявній в матеріалах кримінального провадження т.1 а.к.п.143 копії відповіді головного лікаря КНП «Барська міська лікарня» ОСОБА_18 , наданої 16.03.2021 на запит потерпілої ОСОБА_7 вказано лише про створення в лікарні стаціонарних відділень для госпіталізації хворих на грип, ГРВІ та СОVID-19.

Окрім того, дізнавачем не було взято до уваги і першочергові пояснення самого ОСОБА_10 від 19.09.2020, які були покладені в основу експертного висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи Хмельницького бюро СМЕ про те, що «17.09.2020 близько 14-ї години до його кабінету прийшла ОСОБА_7 щоб отримати копії матеріалів виконавчого провадження, які він її видав та після вивчення матеріалів виконавчого провадження 1.30 год. він попросив її залишити кабінет, на що вона відмовилася. Стоячи біля дверей вона ще продовжувала задавати питання не по змісту моєї роботи, після чого я підійшов до неї та взяв легко за руку та попросив її покинути кабінет, після чого вона вийшла».

Встановлено, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не було надано жодної оцінки показанням наданим медичними працівниками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які приїхали на виклик ОСОБА_7 .

Також викладені в ухвалі висновки слідчого судді суперечать один одним, оскільки зі змісту судового рішення вбачається, що слідчий суддя фактично погодився з рішенням начальника дізнання про відсутність в діянні ОСОБА_16 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, при цьому вказав, що зібраними доказами, в тому числі показами потерпілих та свідків, доводиться факт здійснення ОСОБА_10 однієї дії стосовно ОСОБА_7 , а саме те, що він схопив її лівою рукою за ліву руку, а правою рукою штовхнув у ділянку попереку.

Також залишилося поза увагою слідчого судді і те, що відповідальність за ч.1 ст. 125 КК України настає і в тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди потерпілій (непрямий) умисел, за якого винна особи допускає настання шкідливих наслідків здоров`ю потерпілої, але він немає чіткого уявлення про те, що якою буде шкода і відповідальність у таких випадках настає за фактично спричинений наслідок.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття такого процесуального рішення можливе лише після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних слідчими органами.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне звернути увагу, що закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процедур.

При перевірці матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що органи досудового розслідування прийняли 30.03.2024 року передчасне процесуальне рішення про закриття вказаного кримінального провадження, оскільки в свою чергу дізнавачем не було проведено слідчого експерименту щодо механізму завдання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , так як покази надані в ході досудового розслідування свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 різняться між собою.

Слідчий суддя, при ухваленні судового рішення, не звернув увагу на вказані порушення кримінального процесуального закону, які допустив орган досудового розслідування при винесенні постанови про закриття кримінального провадження і сам допустив їх, належним чином не перевіривши доводи заявника про незаконність та необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 30.03.2024.

Крім того, вказана постанова слідчого в достатній мірі не була оцінена слідчим суддею з точки зору ефективності проведеного розслідування та допущених порушень кримінального процесуального Закону після скасування слідчим суддею 25.01.2021 постанови про закриття кримінального провадження від 27.11.2020 року, всупереч вимогам КПК України.

Таким чином, зазначені обставини дають підстави апеляційній інстанції зробити висновок про поверховість, неповноту і необ`єктивність судового розгляду.

Слідчий суддя при розгляді скарги не звернув уваги на вказані порушення, а тому ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Під час здійснення досудового розслідування необхідно провести всі необхідні слідчі дії, за результатами яких прийняти законне та обґрунтоване рішення.

З урахуванням наведеного, органу досудового розслідування необхідно взяти до уваги усі доводи скарги, на які кінцеве рішення слідчого, дізнавача має містити вичерпні, аргументовані відповіді, без яких досудове розслідування не може вважатися повним та неупередженим, а процесуальне рішення за його результатами законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, також підлягає скасуванню і постанова слідчого про закриття кримінального провадження, а матеріали даного кримінального провадження - підлягають поверненню прокурору для організації і продовження проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.117, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику потерпілої ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_8 і строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 і - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 і - задовольнити.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 03.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4