Справа № 752/9838/24
Провадження по справі № 1-кс/752/3821/24
У Х В А Л А

іменем України

"15" травня 2024 р. 14 травня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000487 від 25.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на договір оренди житлового приміщення №1 від 12 вересня 2023, акт прийому-передачі квартири до договору оренди квартири АДРЕСА_1 від 12 вересня 2023, розписка по отриманню грошових коштів до Договору оренди квартири АДРЕСА_1 від 12 вересня 2023, які постановою від 06.05.2024 визнані речовими доказами у вищезазначеному кримінальному провадженні. Метою такого арешту прокурор вказує збереження речових доказів.

Прокурор просила розглянути клопотання без її участі та без повідомлення власників майна з метою забезпечення арешту майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

З метою забезпечення арешту майна, суд вважає можливим у відповідності до положень ч. 2 ст. 172 КПК України розглянути клопотання про арешт майна без участі власника майна.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що у провадженні відділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 16.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487 від 25.04.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа протиправно та будь-якого дозволу проникла до квартири АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заяви адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , також відомо, що власниця квартири у вчиненні кримінального правопорушення підозрює свого сусіда - ОСОБА_6 , який скористався тим, що квартира була без мешканців, самовільно потрапив до неї, замінив вхідні замки та всилив до неї свою доньку. Також, в заяві зазначено, що з 2021 року ОСОБА_5 перебуває за межами України, жодного разу не поверталася та будь-яким особам довіреності на вчинення певних дій не надавала, в тому числі, на розпорядження квартирою, зокрема, здачі її в оренду.

06.05.2024 допитана як свідок ОСОБА_7 яка є донькою ОСОБА_8 яка повідомила, що з грудня місяця 2023 року проживає у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 . Також вказаний свідок надала дізнавачу оригінали наступних документів: договір оренди житлового приміщення №1 від 12 вересня 2023, акт прийому-передачі квартири до Договору оренди квартири АДРЕСА_1 від 12 вересня 2023, розписку по отриманню грошових коштів до Договору оренди квартири АДРЕСА_1 від 12 вересня 2023.

Цього ж дня, в період часу з 19:38 год. до 19:56 год., проведено огляд вказаних вище документів, під час якого виявлено факти можливого їх підроблення та прийнято рішення про вилучення, що і було зроблено.

Наразі, існують підстави вважати, що надані свідком ОСОБА_7 оригінали зазначених вище документів є підробленими, використовуються для прикриття протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним проникненням до квартири ОСОБА_5 та подальшим перебуванням у ній сторонніх осіб. Однак, з метою підтвердження чи спростування факту їх підроблення необхідно призначити та провести відповідні судові експертизи, насамперед, щодо визначення дати нанесення рукописних текстів у вказаних документах та її відповідність даті їх виготовлення.

06.05.2024, у відповідності до постанови визнання речовими доказами та залишені на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000487 від 25.04.2024

Наразі, вилучені оригінали документів є тимчасово вилученим майном, що перебуває у власності ОСОБА_7 .

Орган процесуального керівництва вказує, що необхідність арешту зазначеного у клопотанні майна, обумовлена необхідністю збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані,виготовлені,пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення,фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження додані до клопотання, дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування прокурором доведено, що майно на арешті якого він наполягає, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки вилучені в ході проведеного 06.05.2024 огляду документи, узгоджуються із обставинами кримінального провадження, та їх може бути використано під час досудового розслідування, як речовий доказ.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для арешту вилученого під час проведення слідчих дій майна, відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України.

Водночас слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий судді -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт із позбавленням права користування на майно, яке вилучено під час огляду 06.05.2024 у ОСОБА_7 , а саме: договір оренди житлового приміщення №1 від 12 вересня 2023, акт прийому-передачі квартири до договору оренди квартири АДРЕСА_1 від 12 вересня 2023, розписку по отриманню грошових коштів до договору оренди квартири АДРЕСА_1 від 12 вересня 2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1