ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/175/24 Справа № 711/3898/24 Категорія: ст.ст.176,183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, місця роботи не встановлено, маючого на утриманні дітей 2008, 2011, 2020, 2023 років народження, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу положень ст.89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальих правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.204 КК України, -

в с т а н о в и в :

25 травня 2024 року старший слідчий ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим начальником відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000068, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи особою без визначеного роду занять та маючи лідерські якості та зв`язки в злочинному світі, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, не пізніше початку березня 2024 року, більш точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи намір позбавити життя суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_10 , на початку березня 2024 року залучив ОСОБА_11 в якості майбутнього виконавця злочину.

Після виконання ОСОБА_8 та ОСОБА_11 всіх дій, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було вчинено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки 19.03.2024 року останні були затримані в поряду ст. 208 КПК України працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.204 КК України.

19 березня 2024 ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

20 березня 2024 року ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.12, ч.2, ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

21 березня 2024 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17 травня 2024 року включно.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000068 продовжений до трьох місяців, тобто до 19 червня 2024 у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, а 25 травня 2024 року слідчий звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2024 року клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого начальником відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 червня 2024 року включно без можливості внесення застави.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний західу вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що під час розгляду клопотання ні слідчий, ні прокурор не довели, що у слідчого судді є право відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не обирати заставу. Крім вказаних обставин, слідчим суддею не надано належної оцінки характеризуючим даним на особу підозрюваного, а прокурором не спростовано доводи сторони захисту щодо можливості застосування до ОСОБА_8 більш м`якої міри запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника підозрюваного, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, слідчий суддя, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За фабулою клопотання, поданого слідчим до Придніпровського районного суду м. Черкаси: «Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , будучи особою без визначеного роду занять, маючи лідерські якості та зв`язки у злочинному світі, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, на початку березня 2024 року, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи намір позбавити життя суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_10 , на початку березня 2024 року залучив ОСОБА_11 в якості майбутнього виконавця злочину.

Після отримання згоди ОСОБА_11 , з метою обговорення деталей майбутнього вбивства, а саме: часу, місця, способу і для надання інструкцій останньому щодо вчинення вказаного злочину та вжиття заходів конспірації, ОСОБА_8 неодноразово зустрічався з ОСОБА_11 в різних місцях м. Умань, зокрема і в автомобілі «Porsche Сayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони упродовж березня 2024 року здійснювали стеження за ОСОБА_10 , в тому числі, встановили його місце роботи, автомобіль, можливі місця перебування.

З метою доведення запланованого злочину до кінця, ОСОБА_8 у невстановлених досудовим розслідуванням місці та час, але до 19.03.2024, придбав корпус ручної протипіхотної оборонної гранати (РГО) та запал до неї - ударно-дистанційний запал (УДЗ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), а ОСОБА_11 корпус ручної гранати дистанційної (РГД-5) та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), корпус ручної гранати дистанційної (РГД-5) та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), пістолет виробництва Турецької Республіки, конструкція якого змінена саморобним способом, 16 набоїв до нього калібру 9-мм; глушник, які планували використати для умисного заподіяння смерті ОСОБА_10 в залежності від місця перебування потерпілого.

Окрім того, за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_11 придбав новий одяг, взуття, рукавички з метою конспірації та невикриття правоохоронними органами після закінчення підготовлюваного ними злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, під час розмови 17.03.2024 у період часу з 21.03 до 22.23 в автомобілі «Porsche Сayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ще раз підтвердили серйозність своїх спільних злочинних намірів щодо вчинення умисного вбивства та вирішили закінчити запланований злочин в найближчий час, обговоривши шляхи уникнення негативних наслідків для себе.

Однак, після виконання ОСОБА_8 та ОСОБА_11 усіх дій, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного вбивства, злочин не було скоєно з причин, які не залежали від їх волі, оскільки 19 березня 2024 року останні затримані в порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дії, у невстановлених досудовим розслідуванням місці та час, але до 19.03.2024, придбав корпус ручної протипіхотної оборонної гранати (РГО) та запал до неї - ударно-дистанційний запал (УДЗ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), які в подальшому незаконно зберігав в автомобілі, яким безпосередньо користувався, а саме: «Porsche Сayenne», н.з. НОМЕР_1 .

19 березня 2024 року в ході проведення обшуку з 19:52 по 22:30 год. автомобіля «Porsche Сayenne», н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 та право власності на який зареєстровано на ОСОБА_11 , що на момент обшуку перебував за адресою: АДРЕСА_3 , під водійським сидінням виявлені та вилучені чотири металеві предмети - корпус ручної протипіхотної оборонної гранати (РГО) та запал до неї - ударно-дистанційний запал (УДЗ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), які відносяться до категорії обмежено вибухонебезпечних та вибухонебезпечних.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме: розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій ( № 1538/55/122/01-2024 від 18.03.2024, 1539/55/122/01-2024 від 18.03.2024, № 1812/55/122/01-2024 від 02.04.2024, 1903/55/122/01-2024 від 08.04.2024); протоколом обшуку від 19.03.2024 автомобіля «Porsche cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 (СТО); протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 (автомагазин); довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 83,84,85,86,87,88,89,90 від 19.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 продовжений до трьох місяців, тобто до 19 черваня 2024 року у зв`язку з необхідністю виконати низку слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Колегія суддів враховує, що у п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» від 13.01.2011 зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що завершити досудове розслідування в установлений строк не виявляється за можливе, оскільки на момент звернення до слідчого судді з вказаним клопотанням в кримінальному провадженні не виконано вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України.

На даний час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів, які проводять експертне дослідження у даному провадженні, іншого підозрюваного у даному провадженні який притягується до кримінальної відповідальності, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення, таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14, п.12, ч.2, ст.115, ч.1 ст.263 КК України, які є особливо тяжким та тяжким. Тому, враховуючи тяжкість покарання в разі доведення його винуватості, його вік та стан здоров`я, існує обґрунтований ризик того, що він, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги наявність у кримінальному провадженні іншого підозрюваного, а також осіб, причетність яких до вчинення злочинів на цей час перевіряється, існує ризик того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі та у зв`язку з цим, маючи реальну можливість спілкування з такими особами, матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування речей, які можуть мати значення, або розслідуванню іншим чином, що вказує на ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час у кримінальному провадженні допитано ряд свідків, а також потерпілого. У свою чергу, підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі та проживаючи разом зі свідками і потерпілим в одному місті, матиме змогу особисто або через третіх осіб, або ж використовуючи засоби телефонного чи Інтернет зв`язку, впливати на таких учасників кримінального провадження.

Також у кримінальному провадженні на даний час триває виконання ряду судових експертиз, в контексті чого існує ризик незаконного впливу підозрюваним на експертів, які проводять експертизи.

Окрім того, залишається високим ризик доведення підозрюваним свого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, до кінця, а, враховуючи розмови між підозрюваними про готовність це зробити в публічних місцях з використанням зброї та вибухових пристроїв, існує ризик вчинення підозрюваним інших злочинів, що свідчить про ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Слідчий суддя, при розгляді справи, належним чином дослідив всі доводи, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував конкретні обставини кримінального провадження, вагомість наданих стороною обвинувачення доказів.

Так, під час вирішення клопотання слідчого, слідчий суддя встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та потерпілого у провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а слідчим та прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження прав ОСОБА_8 перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші (менш суворі) запобіжні заходи, має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, колегія суддів зважає на дані про особу ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, направленого на можливе протиправне позбавлення життя іншої особи за змовою групи осіб.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим суддею не надано належної оцінки характеризуючим даним щодо особи підозрюваного, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою. Прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання підозрюваної жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу підозрюваного підтверджують на даному етапі провадження потребу в подальшому триманні останнього під вартою.

Щодо невизначення застави, то положеннями п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В даному випадку, ОСОБА_8 інкримінуються злочини із погрозою застосування насильства , що вбачається з протоколів НСРД та підпадає під дію п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак рішення слідчого судді щодо невизначення підозрюваному застави, є правильним.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому апеляційні вимоги не підлягають до задоволення.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407,419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1,ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.204 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4