Справа №295/9010/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні№0000380 від 06.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий за погодження з процесуальним керівником звернулася до суду з клопотання, в якому зазначено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000380 від 06.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 14 год. 00 хв. 02.06.2024 року по 14 год. 00 хв. 05.06.2023 року, невідома особа, шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 21061» VIN код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 1983 року випуску, синього кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу значиться за гр. ОСОБА_5 та яким користувався ОСОБА_6 Ключі від автомобіля знаходяться у останнього. Даний транспортний засіб перебував поблизу замку " Терещенків", по АДРЕСА_1 .

05.06.2024 під час огляді місці події в лісопосадці між АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 21061» VIN код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору.

Так, обґрунтування клопотання про накладення арешту на вищевказаний автомобіль, який значиться за гр. ОСОБА_5 та яким користувався ОСОБА_6 , та те, що на вказаному автомобілі, могли залишити сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме сліди рук, запаховий слід, а тому вказаний автомобіль має значення речового доказу у кримінальному провадженні та можна використати як доказ під час проведення досудового розслідування, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначених речових доказів необхідна ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно.

В судовому засіданні слідчий підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21061» VIN код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_5 , який перебував в користуванні ОСОБА_6 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника та третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1