Справа №705/1094/24
1-в/705/67/24 УХВАЛА
07 березня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, в якому просив суд застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що за спеціальністю він столяр та санітар, але у ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» виконує обов`язки днювального, тому що немає іншої роботи. До поставлених обов`язків ставиться сумлінно. З січня 2023 року виправився та характеризується позитивно. Вказав, що вину у вчиненому визнає, переконаний, що довів своє виправлення. Пояснив, що злочин скоїв, бо був наркозалежним, вів асоціальний спосіб життя. На даний час все змінилося. Навіть зараз він допомагає людям, є керівником благодійної організації ГО «Серце фавору» у м. Київ, яка допомагає військовим, наркозалежним та літнім людям.
Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення. Зазначив, що засуджений характеризується позитивно, виконує всі законні вимоги персоналу установи. Також виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно та старанно. Коли приїхав у колонію, один раз звертався з проханням працевлаштуватися за спеціальністю, але йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю місця працевлаштування.. На даний час засуджений довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 . Зазначив, що останній має 9 судимостей за вчинення злочинів проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних речовин. Відбуває покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. За час відбування покарання з 19.04.2022 позитивно характеризувався не завжди, значну частину відбутого покарання (11 місяців) мав нестабільну поведінку, допускав порушення режиму відбування покарання, за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності (28.07.2022 та 16.01.2023) за вчинення порушень режиму відбування покарання, які носять злісний характер. Отримав 3 заохочення (03.04.2023, 05.07.2023, 04.01.2024) та відшкодував процесуальні витрати за вироком суду в сумі 785,5 грн. Обов`язки днювального відділення, які виконує ОСОБА_3 , згідно з ч. 3 ст. 107 КВК України є обов`язком кожного засудженого та по суті не є його працевлаштуванням. Враховуючи особу засудженого, його стійку схильність до скоєння злочинів проти власності, поведінку за весь період відбування покарання, ставлення до праці, існують обґрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_3 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарань.
Представник спостережної комісії, повідомлений про день, час та місце судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його присутності.
Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, враховуючи думку представника адміністрації, засудженого та прокурора, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що саме по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно-корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті виправлення засуджених та запобігання нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»: оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Крім того, відповідно до п. 2 вказаної Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року визнано ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць.

Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 має 9 судимостей за вчинення злочинів проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, вчиненого під час іспитового строку за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2019, а саме 19.11.2019.

Під час утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 характеризувався негативно. Допустив порушення режиму утримання 1 раз, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності (поміщений до Карцеру на 10 діб). До праці не залучався, заохочень не мав.

Під час транзиту з ДУ «Київський слідчий ізолятор» до ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» допустив порушення режиму утримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності (догана).

Таким чином, ОСОБА_3 у період з 19.04.2022 по 16.01.2023 притягувався до дисциплінарної відповідальності за вчинення порушень режиму відбування покарання, які носять злісний характер.

Як вбачається з характеристики від 05.10.2023, у період відбування покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», а саме з 18.01.2023 ОСОБА_3 характеризується позитивно. Виконує обов`язки днювального відділення та має 2 заохочення. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Приймає участь у суспільно-корисному житті відділення. Заборгованість за вироком суду в сумі 785,05 грн погашено в повному обсязі. 29.12.2022 та 16.03.2023 відмовлено комісією установи у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, так як не стає на шлях виправлення. 04.05.2023 відмовлено комісією установи у заміні покарання більш м`яким по заяві.

Згідно з характеристикою від 23.02.2024 ОСОБА_3 характеризується позитивно, має 3 заохочення, виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно, 09.09.2023, 05.10.2023 комісією установи задоволено в умовно-достроковому звільненні, оскільки довів своє виправлення.

Вказівкою керівника Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 скасовано рішення комісії ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92) від 05.10.2023 щодо розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 .

З вищевикладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_3 лише з 03.04.2023 (перше заохочення) почав змінювати свою поведінку, відповідно характеризуватися позитивно, хоча до цього, в період перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» та під час етапування в колонію (майже один рік) - негативно.

При цьому суд не бере до уваги посилання представника установи у судовому засіданні на те, що засуджений не був працевлаштований за спеціальністю у зв`язку з відсутністю місця працевлаштування, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що в установі відсутні місця для працевлаштування за спеціальністю засудженого, та відсутнє підтвердження того, що сам засуджений звертався із проханням працевлаштуватися за спеціальністю. Натомість відповідно до характеристики від 16.03.2023 ОСОБА_3 під час відбування покарання в ДУ "Старобабанівська виправна колонія (№ 92)" характеризується посередньо, на виробництві установи не працевлаштований, до праці ставиться посередньо.

Відтак, на думку суду, сумлінна поведінка і позитивне ставлення до праці ОСОБА_3 лише в період з 03.04.2023 не може свідчити про те, що останній довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Також суд не бере до уваги посилання засудженого ОСОБА_3 на те, що він займається благодійністю, оскільки зазначене не підтверджено жодним чином та не може спростувати обставин, установлених судом у справі.

З огляду на зазначене, посилання в судовому засіданні засудженого на те, що він виправився, з урахуванням положень ст. 81 КК України, не дають можливості дійти висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання засудженого.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим - протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1