Справа № 539/1564/20
Провадження №1-кп/548/40/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2024 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ДПСГ «Ліси України» ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області кримінальне провадження № 0001476 від 18.11.2019

по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, водія ТОВ «Гранбетон», одруженого, такого, що утриманців, інвалідності та пільгових статусів не має, в силу ст. 89 КК України несудимого,

у вчинення злочину, передбаченого ст. 246 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 17 листопада 2019 року в денний час в кварталі 27, виділу 3 лісового масиву на території земель Михнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що перебував в користуванні ДП Полтавське лісове господарство Лубенське лісництво» (правонаступник ДПСГ «Ліси України») виявив напиляні невідомою особою 8 сортиментів деревини породи «дуб звичайний» різної товщини, довжиною до 3-х метрів, які вирішив викрасти.

Реалізуючи намір викрасти цю деревину, обвинувачений ОСОБА_6 зателефонував свідку ОСОБА_8 , якого не повідомивши про дійсні свої наміри, попросив покерувати вантажним автомобілем «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою якого перевезти вказані сортименти деревини.

18 листопада 2019 року зранку обвинувачений ОСОБА_6 автомобілем марки ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_2 разом із свідком ОСОБА_8 , який керував вантажним автомобілем «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 та діяв за вказівкою обвинуваченого, будучи впевненим в законності своїх дій, приїхали в квартал 27, виділу 3 лісового масиву на території земель Михнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що перебував в користуванні ДП Полтавське лісове господарство Лубенське лісництво» (правонаступник ДПСГ «Ліси України»), де за допомогою лебідки, що малася в автомобілі «Мерседес-Бенц», завантажили до його кузова один сортимент деревини породи «Дуб звичайний» діаметром 36 см., об`ємом 0,36 м3, вартістю 2582,16 грн, решту 7 сортиментів деревини породи «Дуб звичайний» діаметром 40 см, об`ємом 0,43 м3, вартістю 3784,17 грн, діаметром 30 см, об`ємом 0,25 м3, вартістю 1411,6 грн, діаметром 42 см, об`ємом 0,47 м3, вартістю 6511,38 грн, діаметром 32 см, об`ємом 0,28 м3, вартістю 1580,99 грн, діаметром 40 см, об`ємом 0,43 м3, вартістю 5957,22 грн, діаметром 30 см, об`ємом 0,25 м3, вартістю 1411,6 грн, діаметром 42 см, об`ємом 0,47 м3, вартістю 6511,38 грн, не встигли завантажити, так як були виявлені на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками ДП «Полтавське лісове господарство», не довівши злочинний намір ОСОБА_6 до кінця з причин, що не залежали від волі останнього, при цьому не вчинивши всіх дій, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 ч.1 КК України та заявлений прокурором цивільний позов не визнав, а визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбачено ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України. Пояснив, що 17 листопада 2019 року він збирав гриби в дубовому лісі на території Михнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, де побачив напиляні стовбури деревини дуба в кількості 8 штук, що лежали хаотично, були довжиною близько 3-х метрів, тоді подумав, що це зробили лісники. В той час у нього виник умисел на викрадення цієї деревини. Того ж дня він зателефонував знайомому свідку ОСОБА_9 , якого попросив дати йому автомобіль марки «Мерседес-Бенц», що був пристосований для перевезення колод дерев, так як мав лебідку. Останній надав дозвіл, після чого, він передзвонив до свідка ОСОБА_8 , якого попросив сісти за кермо вантажного автомобіля, на що той дав згоду.

Наступного дня 18.11.2019 рано зранку він на своєму автомобілі марки ВАЗ НОМЕР_3 разом із свідком ОСОБА_8 , що керував автомобілем марки «Мерседес Бенц» поїхали до місця, де він виявив напиляні стовбури дуба. Коли вони завантажили у автомобіль 1 стовбур і вже стали готуватися вантажити інший, приїхали працівники лісництва. ОСОБА_8 втік, а він став говорити з лісниками, після чого також сів у автомобіль і поїхав. Дерева він не пиляв, а хотів викрасти вже напиляні. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про свої дійсні наміри не говорив, сказав, що деревину виписав у лісництві.

Крім визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, винуватість ОСОБА_6 у незакінченому замаху на вчинення крадіжки доводиться сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів, а саме:

- витягом з ЄРДР № 001476 від 18.11.2019, зі змісту якого вбачається, що в період часу з 15.11.2019 по 05 год 18.11.2019 ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік с. Михнівці Лубенського району Полтавської області в лісовому масиві квартал 27, виділ 3 здійснив незаконну порубку 5 сироростучих дерев породи «Дуб» що належить ДП «Полтавське лісове господарство Лубенське лісництво», чим завдав державі істотної шкоди. Попередня кваліфікація ст. 246 ч.1 КК України / т.1 а.с. 179-180/;

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.11.2019, в якому гр. ОСОБА_10 повідомив про вчинення незаконної порубки / т. 1 а.с. 183/;

- протоколом огляду місця події від 18.11.2019 та фототаблицею до нього, в якому зафіксоване місце виявлення автомобіля марки «Мерседес Бенц» днз НОМЕР_1 з завантаженим в кузов 1 колодою деревини, в салоні якого виявлено мобільний телефон. При огляді ділянки лісу було виявлено 5 пнів та 8 частин стовбурів дерев різного діаметру та довжини/ т.1. а.с. 184-190/;

- протоколом огляду телефону «Huawei Р20 Pro» та фото таблицею до нього / т.1. а.с. 191-197/, з якого встановлено, що він належить ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2019, згідно якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як особу, що була на місці виявлення незаконної порубки, і який залишив це місце на автомобілі «Нива» ВАЗ2121 днз НОМЕР_4 т. 1 а.с. 202-204/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2019, згідно якого ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_6 як особу, що була на місці виявлення незаконної порубки і який залишив це місце на автомобілі «Нива» ВАЗ2121 днз НОМЕР_4 т. 1 а.с. 205-207/;

- протоколом обшуку від 10.12.2019 та відеозаписом цієї слідчої дії, з якого вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ2121 днз НОМЕР_4 т. 1 а.с. 219-225/;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 11.01.2020, згідно якого ОСОБА_11 впізнав автомобіль марки ВАЗ2121 днз НОМЕР_2 , як автомобіль, що був виявлений на місці незаконної порубки, на якому втік ОСОБА_6 / т. 1 а.с. 238-242/;

- протоколом огляду речей від 21.02.2020 та фото таблицею до нього / т.2 а.с. 17-22/, згідно якого оглянуто автомобіль марки «Мерседес Бенц» днз НОМЕР_1 , в кузові якого перебувала деревина породи «Дуб»:

1. довжина 3 метри, діаметр 40 см, якість «С», об`єм 0.43 м.куб.

2. довжина 3 метри, діаметр 30 см, якість «С», об`єм 0.25 м.куб.

3. довжина 3 метри, діаметр 42 см, якість «В», об`єм 0.47 м.куб.

4. довжина 3 метри, діаметр 32 см, якість «С», об`єм 0.28 м.куб.

5. довжина 3 метри, діаметр 40 см, якість «В», об`єм 0.43 м.куб.

6. довжина 3 метри, діаметр 30 см, якість «С», об`єм 0.25 м.куб.

7. довжина 3 метри, діаметр 42 см, якість «В», об`єм 0.47 м.куб.

8. довжина 3 метри, діаметр 36 см, якість «С», об`єм 0.36 м.куб.

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1041 від 29.04.2020 / т. 2 а.с. 25-35/;

- реовими доказами по справі;

- показаннями в суді свідка ОСОБА_8 , які він давав в якості свідка іншому складу суду по даній справі, згідно яких він напередодні домовився із ОСОБА_6 , щоб 18.11.2019 року зранку поїхати привезти дрова. Він повинен був їхати на автомобілі «Мерседес Бенц», що знаходився біля двору його сусіда. Приїхавши на місце, вказане ОСОБА_6 , він побачив порізані колоди деревини породи «дуб», стали за допомогою лебідки затягувати ці колоди у кузов автомобіля. Коли затягнули першу, приїхали працівники лісгоспу, стали задавати питання. Він злякався і втік, з ними залишився розбиратися ОСОБА_6 . Останній йому говорив, що дрова він виписав у лісництві.

- показаннями в суді свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що знайомий із обвинуваченим ОСОБА_6 , так як той неодноразово затримувався у лісі за вчинення незаконних порубок. 17 листопада 2019 року в денний час майстер лісу повідомив йому, що виявив незаконну порубку в квартал 27, виділу 3 лісового масиву на території земель Михнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Приїхавши туди, він виявив 5 зрубаних дерев породи «дуб» та порізані на сортимент стовбури цих дерев в кількості 8 штук. Було вирішено вчинити засідку. 18.11.2019 зранку близько 5 години на місце цієї порубки приїхав вантажний автомобіль «Мерседес Бенц» та автомобіль «Нива». Помічник лісничого Спасібко говорив, що бачив обвинуваченого ОСОБА_6 , що вантажив за допомогою лебідки стовбури дерев. Приїхавши на місце, він заблокував вантажний автомобіль, а автомобіль Нива, яким керував ОСОБА_6 , зумів виїхати. Щоб ОСОБА_6 спилював дерева на цьому місці він не бачив.

Суд констатує, що під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 246 ч.1 КК України, а докази, надані прокурором переконливо вказують на необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 із ст. 246 ч.1 КК України на ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України з таких підстав.

Так, згідно ст.246 КК України:

- ч .1. Незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду, -

карається штрафом від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк;

ч. 2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, -

караються обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

ч. 3. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах, -

караються штрафом від тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

ч. 4. Дії, передбачені частинами першою, другою чи третьою цієї статті, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, -

караються позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.

Примітка. 1. У цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

2. У цій статті тяжкими наслідками вважаються такі наслідки, які у шістдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, ознаки об`єктивної сторони у межах даного складу кримінального правопорушення мають варіативний характер. З огляду на поточну редакцію ч. 1 ст. 246 КК, необхідно виокремити чотири альтернативних дії, визначених у диспозиції: 1) незаконна порубка дерев або чагарників, 2) перевезення незаконно зрубаних дерев або чагарників, 3) зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників, 4) збут незаконно зрубаних дерев або чагарників.

Кримінально-правова доктрина і судова практика сформувала чітке розуміння змісту цих віддієслівних іменників. Так, звернувшись до низки постанов ПВСУ, зокрема «Про практику розгляду судами кримінальних справ про виготовлення або збут підроблених грошей чи цінних паперів» від 12.04.1996 (п. 10) № 6, «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» від 26.04.2002 (п. 11, 16) № 3, «Про судову практику у справах про злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26.04.2002 (п. 3,4) № 4 , можливо сформулювати такі визначення цих виявів кримінально-протиправної поведінки:

1) порубка лісу полягає у відокремленні дерева або чагарника від кореня чи землі у будь-який спосіб і з допомогою будь-якого знаряддя (зрубування, спилювання, викорчування);

2) перевезення незаконно зрубаних дерев або чагарників полягає у переміщенні особою такої деревини будь-яким видом транспорту в межах території України;

3) зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників полягає у фактичному перебуванні такої деревини у володінні певної особи в обраному нею місці;

4) збут незаконно зрубаних дерев або чагарників полягає в оплатній чи безоплатній формах відчуження такої деревини (шляхом продажу, обміну, дарування, сплати боргу тощо).

Зі змісту обвинувального акту, що надійшов на розгляд суду, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 самостійно в квартал 27, виділу 3 лісового масиву на території земель Михнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області здійснив порубку 5 дерев породи «дуб», внаслідок чого спричинив державі істотну шкоду на суму 54412 грн. 10 коп.

Разом з тим, на підтвердження такого обвинувачення прокурором не надано жодного доказу, на підставі якого суд міг би прийти до переконання, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив хоч одну дію, яка становить об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. ч. 1,2, 3, 4 ст. 246 ч.1 КК України.

Судом встановлено, що в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 категорично заперечував той факт, що він чи за його проханням чи вказівкою інші особи здійснювали порубку дерев (відокремлення дерева або чагарника від кореня чи землі у будь-який спосіб і з допомогою будь-якого знаряддя (зрубування, спилювання, викорчування) у зазначеній в обвинувальному акті частині лісу, також він заперечував факт перевезення цих дерев з посадки, зберігання та подальший їх збут.

При цьому, жоден із свідків в судовому засіданні не підтвердив ці обставини. Всі допитані в судовому засіданні свідки не бачили хто здійснював порубку, перевезення, зберігання та збут вказаної деревини.

Натомість, сам обвинувачений ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_8 , даючи показання в суді зазначали, що деревина, яка вантажилася у автомобіль, була вже напиляна на частини довжиною близько 3 метри.

Ці показання обвинуваченого та свідка підтверджуються і показаннями свідка - працівника лісового господарства ОСОБА_10 , який вказав, що його підлеглий ОСОБА_11 виявив незаконну порубку, хто її вчинив він не знає.

Огляд місця події від 18.11.2019 також не містить інформації про наявність слідів, які б вказували на причетність ОСОБА_6 до незаконної порубки.

Той факт, що ОСОБА_6 є судимим за вчинення злочину, передбаченого ст. 246 КК України не вказує, на те, що він вчинив інкримінований йому злочин.

Навпаки, обставини справи переконливо свідчать, що ОСОБА_6 скористався ситуацією, коли виявив порубку деревини в лісі, і вирішив її викрасти.

Ці показання обвинуваченого не спростовані прокурором в судовому засіданні, в справі відсутні будь які докази, які прямо чи опосередковано вказували на те, що незаконну порубку вчинив ОСОБА_6 .

Таким чином, неможливо інкримінувати обвинуваченому ОСОБА_6 перевезення, зберігання та збут 5 незаконно зрубаних деревин, так як в ході судового розгляду прокурором не надано жодного доказу на підтвердження цих фактів.

Проведений 18.11.2019 огляд місця події з фотознімками, яким зафіксовано факт незаконної порубки 5 деревин породи «дуб» в зазначеному в обвинувальному акті лісовому масиві, констатує лише даний факт і не містить ніяких даних, які б вказували, що вказану порубку вчинив саме обвинувачений ОСОБА_6 чи інші особи за його вказівкою.

Так само, не вказує на винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 ч.1 КК України надані прокурором висновки судово-трасологічних експертиз, так як ці висновки не виключають вчинення порубки, як вилученої деревини, так і відібраних експериментальних зразків під час огляду місця події 18.11.2019, робочими частинами (ланцюгами) інших інструментів (бензопил), ніж того, що був вилучений в ході обшуку помешкання ОСОБА_6 .

Сам по собі висновок економічної експертизи № 141 від 12.05.2020 як окремо, так і в сукупності з іншими доказами, наданими прокурором на підтвердження наявності в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст. 246 ч.1 КК України, яким встановлено факт заподіяння істотної шкоди довкіллю порубкою 5 деревин порід «дуб звичайний» та розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною порубкою 5 сироростущих дерев в сумі 54412 грн 10 коп не є доказом безпосереднього вчинення ОСОБА_6 чи іншими особами за його вказівкою дій спрямованих на незаконну порубку, перевезення, зберігання та збут 5 деревин в зазначеній в обвинувальному акті лісовому масиві.

Наявні у справі докази як в сукупності, так і кожен окремо, свідчать про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо кваліфікувати за ст. 246 ч. 1 КК України як незаконна порубка дерев у лісах, перевезенні та зберіганні незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду, а можливо кваліфікувати лише як незакінчений замах на крадіжку, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають перекваліфікації із ч. 1 ст. 246 КК України на ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Таким чином, суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

З санкції ч. 1 ст. 185 КК України це кримінальне правопорушення віднесено законодавцем до переліку проступків.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 вказали, що у випадку, якщо суд прийде до переконання про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого із ст. 246 ч.1 КК України на ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України, вони просять звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п. 2 ст. 49 КК України.

Вивчивши клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України , суд приходить до висновку про необхідність його задоволення, виходячи з такого.

Станом на дату постановлення даної ухвали суду трирічний термін для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 закінчився.

Судом при постановленні цієї ухвали прийнято рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_6 на кримінальний проступок.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, зокрема і обвинувачений проти закриття кримінального провадження з цієї підстави не заперечує.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

За змістом ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків;

- відсутність обставин, що порушують їх перебіг-частини 2-4 ст.49 КК України.

Процесуально-правовими підставами є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції.

Положенням ч. 1ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 2 ст. 48 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилялася від досудового розслідування та суду.

Частиною 3ст. 49 КК України визначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків давності особа вчинила новий злочин за винятком нетяжкого, за який передбачено покарання у виді позбавлення вола не більше 2-х років. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Як убачається з матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_6 не ухилявся від досудового розслідування та суду нових злочинів не вчиняв.

Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001476 від 18.11.2019 - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Вирішуючи справу в частині заявленого прокурором цивільного позову, суд виходить з такого.

Прокурор разом з обвинувальним актом подав суду позов в інтересах держави в особі Державного підприємства «Полтавське лісове господарство», яке в ході судового розгляду було замінено на правонаступника ДПСГ «Ліси України» про стягнення з обвинуваченого на користь держави матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев у розмірі 54412 грн 20 коп.

Суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК не звільняє таку особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру (постанова від 10 серпня 2021 р. у справі № 161/694/20).

Тому в разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевказане, цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні слід залишити без розгляду та роз`яснити цивільним позивачам право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, арешт, накладений у даному кримінальному провадженні підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Стягнення процесуальних витрат, при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності, КПК України не передбачено. З урахуванням викладеного, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 49, 74, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001476 від 18.11.2019 - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України.

До набрання ухвалою законної сили обвинуваченому запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов прокурора, поданий в інтересах держави в особі Державного підприємства «Полтавське лісове господарство», яке в ході судового розгляду було замінено на правонаступника ДПСГ «Ліси України» про стягнення з обвинуваченого на користь держави матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев у розмірі 54412 грн 20 коп, - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільним позивачам право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази у вигляді:

-автомобіля марки «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , 2 пластикові каністри білого кольору об?ємом 25 л. із рідиною, що зовні схожа та подібна за запахом на дизельне паливо в кількості близько 25 л та близько 10 л кожна, 2 пластикові каністри чорного кольору 1 пластикову каністру синього кольору об`ємом 20 л із рідиною, що зовні схожа та подібна за запахом на дизельне паливо в кількості близько 20 л кожна, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_13 , залишити їй у власність;

-сім колод деревини породи «Дуб» довжиною близько по 2-3 м, які знаходяться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів по АДРЕСА_2 передати у власність потерпілому ДПСГ «Ліси України»;

-одну колодаудеревини породи «Дуб» довжиною близько 3 м, яка знаходиться на зберіганні в представника потерпілого ДП «Полтавське лісове господарство» ОСОБА_10 залишити у власність ДПСГ «Ліси України»;

-мобільний телефон «Huawei P20Pro», який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, передати у власність ОСОБА_8 ;

-п?ять зрізів з прикореневих частин дерев, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, передати у власність ДПСГ «Ліси України»;

-автомобіль марки ВАЗ 2121 «Нива», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , залишити йому у власність;

-металеву механічну лебідку, бензинову пилку «Sturm» GC 99468, передню частину від бензинової пилки (шина), п`ять металевих цепів від бензопили, аркуш паперу форматом А4 на якому мається напис «Объёмы пиловочника (в м3) по длине (в м3) и диаметру тонкого среза (в см)», які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, передати у власність ОСОБА_6 ;

-бензинову пилку «ЗИД» № К3211П зелено-оранжевого кольору, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, передати у власність ОСОБА_13 ;

-металевий трос; лебідку з металевими тросами; 2 пластикові каністри синього кольору об?ємом 10 л кожна, із рідиною чорного кольору, що зовні схожа та подібна за запахом на мастило в кількості близько 10 л і близько 5 л відповідно, дерев?яну дошку, мобільний телефону «Sigma», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , товарний чек від телефону «Sigma», виданий 12.06.2011, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, передати у власність ОСОБА_9 ;

-сім дерев`яних дошок, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_9 , залишити йому у власність,

скасувавши арешти майна, накладені відповідними ухвалами слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду виготовлено 25.03.2024.

Головуючий