Справа № 489/2803/21
Кримінальне провадження №1-кп/489/332/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 р. м. Миколаїв

Вступна частина

Ленінський районний суд м. Миколаєва, головуючий суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження 0000370 від 30.12.20.

Обвинувальний акт про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стосовно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, з вищою освітою, працюючого в ДП НВКГ «Зоря»- «Машпроект», одруженого, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 .

Сторони: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 .

Учасник: потерпіла ОСОБА_6 .

Мотивувальна частина

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

30.12.2020 приблизно о 06:50 ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем марки Lexus RX 350 номер НОМЕР_1 , рухався в темний час доби по асфальтованій проїзній частині проспекту Богоявленського, що має по дві смуги руху в кожному напрямку, яка освітлювалась штучним міським електроосвітленням, у крайній лівій полосі, в напрямку від вул. Авангардній в бік вул. Театральній зі швидкістю 67,6-73,3 кв./год.

У цей же час на перехресті проспекту Богоявленського та вул. Південна, по нерегульованому пішохідному переходу, що розміщується безпосередньо на проїзній частині проспекту Богоявленського рухався пішохід ОСОБА_7 зліва направо відносно напрямку руху автомобіля Lexus RX 350 номер НОМЕР_1 .

Пі час руху на вищевказаній ділянці дороги водія автомобіля Lexus RX 350 номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки, не стежив за її змінами, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча зобов`язаний був постійно його контролювати і мав таку можливість, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу під час виявлення небезпеки для руху на автодорозі у вигляді пішохода, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкість свого транспортного засобу, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких могла бути створена перешкода або небезпека.

Внаслідок цього автомобіль Lexus RX 350 номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаної дорожно транспортної пригоди ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями було госпіталізовано каретою швидкої медичної допомоги до ЛМШД м. Миколаєва, який перебуваючи у реанімаційному відділені помер від отриманих травм в результаті ДТП.

Дана дорожно транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Ці дії кваліфіковані обвинуваченням за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Підстави для виправдання обвинуваченого.

Диспозиція ч. 2 ст. 286 КК України є матеріальним складом злочину, оскільки передбачає обов`язкові наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень або альтернативно - смерті потерпілого; згідно формулювання даного обвинувачення - смерті ОСОБА_7 . Ці наслідки є порушенням певною особою Правил дорожнього руху України і перебувають із ними в прямому причинному зв`язку.

Згідно висновку ВС України у постанові від 24.11.16 року (№ 5-328кс16), під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, а фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, у зв`язку з чим конкретність викладення фактичних обставин у кримінальному провадженні, а отже, і обвинувачення особи, не повинно викликати сумнівів.

Натомість у даному обвинуваченні, як у формулюванні обвинувачення, так і у викладі фактичних обставин не зазначено, що ОСОБА_7 внаслідок наїзду було заподіяні конкретні тілесні ушкодження, якого ступеню та локалізації, як і не згадується дата і час його смерті.

Прокурор на пропозицію суду конкретизувати дані обставини стверджував, що обвинувачення є достатнім за змістом.

При цьому відповідно до висновку судової медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , той помер 30.12.2020 о 14:45 внаслідок тупої поєднаної травми тіла у виді переламів кісток скелету (перелами клубової, сідничної та лонної кісток, перелом вертлюжної впадини справа з розривом крижово-клубового зчленування, перелом середньої третини великогомілкової кістки, перелом міщелка великогомілкової кістки справа, крововиливу під павутинну оболонку головного мозку та мозочку, забою внутрішніх органів, заочеревенної гематоми (близько 1000 куб см.) яка супроводжувалася внутрішньо черевною кровотечею (просочення м`яких тканин черевної порожнини кров`ю) з послідуючим розвитком травматичного шоку).

Крім того, експерт описав і інші ушкодження (садна, сінці), потім за їх сукупністю та локалізацією дійшов висновку й про механізм заподіяння при контактуванні з автомобілем, який сам по собі є вагомим в справах про ДТП, наприкінці дійшов висновку, що усі вони в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, на смерть ОСОБА_7 30.12.20, сукупність і локалізацію пошкоджень вказує зміст протоколу огляду трупа від 30.12.20, а також копія медичної карти стаціонарного хворого, які долучені як докази.

Тобто ця частина формулювання обвинувачення, яка неподільною складовою цілого в описі матеріального кримінального правопорушення, не містила юридично значущих тверджень, які відповідали наданим суду джерелам доказів.

Інші фактичні обставини обвинувачення були доведені:

Показами обвинуваченого, який вину беззастережно визнав, щиро покаявся. Пояснив, що необережно наїхав за обставин вказаних в обвинуваченні на потерпілого ОСОБА_7 , залишився на місці пригоді, організував потерпілому невідкладну медичну допомогу, але той в той самий день помер у лікарні. Просив не позбавляти його волі, посилався на співпрацю зі слідством і відшкодування шкоди потерпілій вдові загиблого, можливість його виправлення без реального відбуття покарання, наявність неповнолітньої дитини.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка просила не позбавляти обвинуваченого волі, пояснила, що до нього претензій матеріального та морального характеру не має, той відшкодував їй понад 30 тис. грн. на організацію похорону.

Протоколом огляду місця події від 30.12.20 з додатками, де в період з 07:55 до 09:00 зафіксована дорожня обстановка на перехресті вул. Південної з проспектом Богоявленським м. Миколаєва, в районі пішохідного переходу вказаного проспекту, на проїзній частині, частково на суцільній подвійній смузі, виявлений автомобіль Lexus RX 350 номер НОМЕР_1 з пошкодженнями в правій передній частині кузову (розбита права передня блок-фара, вм`ятина на капоті справа, на передньому крилі, зламане кріплення переднього бамперу, зламаний пластик накладки на капот справа), плями речовини бурого кольору на проїзній частині в межах смуги зустрічного руху на відстані 13,5 м. від світлофорного об`єкту для пішоходів в напрямку руху автомобілю.

Висновком судової інженерно транспортної експертизи від 29.01.21 доведена технічна справність систем, вузлів та агрегатів автомобілю RX 350 номер НОМЕР_1

Висновком судової транспортної трасологічної експертизи від 16.02.21 доведено, хоча і ці обставини в обвинуваченні і викладі фактичних обставин не зазначались, що контакт автомобілю з пішоходом відбувся з правою передньою частиною кузову автомобілю.

Висновком судової авто технічної експертизи по дослідженню обставин та механізму ДТП від 22.02.21, яка спиралась на вказані вище експертизи, а також результати слідчого експерименту з ОСОБА_3 05.02.21 і виданий ОСОБА_3 відеозапису з автомобільного відео реєстратора на час події (відеозапис було оглянуто в судовому засіданні) доведено, що водій автомобіля мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, який перебував в межах пішохідного переходу, при своєчасному застосуванні екстреного гальмування, оскільки відстань, яку мав в розпорядженні водій для зупинки автомобіля і запобігання наїзду на пішохода біла більша відстані необхідної для зупинки автомобіля в умовах ДТП. Крім того, величина зупинного часу автомобілю є меншою часу з моменту можливості виявлення пішоходу до монету наїзду на пішохода. Отже за умов дотримання вимог п. 18.1, 12.3 ПДР України водій мав би технічну можливість запобігти наїзду на пішохода.

Висновком судової комплексної фото-, відео-, звукотехнічної експертизи від 23.04.21, яка спиралась на додатковий огляд місцевості від 16.04.21, доведено, що вказаний автомобіль рухався зі швидкістю 67,6-73,3 кв./год. перед наїздом на пішохода.

Висновком додаткової судової авто технічної експертизи по дослідженню обставин та механізму ДТП від 28.04.21, яка спиралась на результати слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 від 24.04.21, що за умов дотримання вимог п. 18.1, 12.3 ПДР України водій мав би технічну можливість запобігти наїзду на пішохода і невідповідність вимогам ПДР знаходяться з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Довідкою обласного центру з гідрометеорології від 29.01.21, що погода на час ТТП була хмарною, з мрякою та димкою

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Отже обов`язок суду при ухваленні навіть обвинувального вироку зазначити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним (п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України) не повинно виходити за межі висунутого обвинувачення.

Зміст фабули обвинувачення та юридичного його формулювання є не дають підстав для висновку, що смерть ОСОБА_7 настала в певний день та час (з чого й починається відлік часу існування інкримінованого злочину), внаслідок конкретних тілесних ушкоджень (травм - як зазначено в обвинувальному акті).

За такого, зміст висунутого обвинувачення не утворює склад матеріального злочину який передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Статтею 373 КПК передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, зокрема, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Слід вирішити питання про заходи забезпечення кримінального провадження і речові докази. Витрати на проведення судових експертиз через ухвалення виправдувального вироку слід прийняти на рахунок держави.

Резолютивна частина

ОСОБА_3 виправдати за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченим ч. 2 ст. 286 КК України через недоведеність того, що в інкримінованому діянні є склад даного кримінального правопорушення.

Арешт на автомобіль Lexus RX 350 номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.01.21 (490/9399/20, н/п 1-кс/490/464/2021) в момент набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази: оптоелектронні носії інформації зберігати в матеріалах судового провадження.

Витрати на проведення судових експертиз прийняти на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1