ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1559/24 Справа № 181/259/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000142 за апеляційними скаргами прокурора Межівського відділу Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_9 та першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, несудимого

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі статті 46 КК України та кримінальне провадження закрито, -

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000142 від 07 вересня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності по ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілою, на підставі статті 46 КК України.

Витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №Д-19/133-22/3330-ІТ від 15 грудня 2022 року, вартість якої, згідно довідки, складає 1132 гривні 68 копійок, віднесено за рахунок держави.

Крім того судом вирішено долю речових доказів.

Цією ухвалою дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 07 вересня 2022 року у встановленому законодавством порядку, набув права керування транспортними засобами, категорії «В», посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341.

07 вересня 2022 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем, марки «Mercedes-Benz» (фургон), білого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ1248, зареєстрований на громадянина - ОСОБА_11 , слідуючи з перевищенням дозволеної в населеному пункті швидкістю - 60 км/год, чим позбавив себе можливості, при виникненні небезпеки для руху, своєчасно знизити швидкість або зупинити керований ним автомобіль, рухався по правій смузі руху проїжджої частини вул.Центральної, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку в с.м.т.Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області від вул.Грушевського в напрямку вул.Української.

Рухаючись по зазначеній проїжджій частині, автомобіль, марки «Mercedes-Benz» (фургон), білого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , в умовах необмеженої видимості, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти проспекту Незалежності по вулиці Центральна, с.м.т.Межова, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1. Правил дорожнього руху та позначеного по ходу його руху дорожнім знаком 5.38.2. Правил дорожнього руху «Пішохідний перехід».

У зазначений час попереду автомобіля, марки «Mercedes-Benz» (фургон), білого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 , з правого узбіччя на нерегульований пішохідний перехід, на велосипеді, марки «Україна» виїхала ОСОБА_12 , 1974 року народження, яка, продовжуючи рух по вказаному пішохідному переходу, почала перетинати проїжджу частину вулиці Центральної, с.м.т.Межова, справа наліво, відносно напрямку руху вказаного автомобіля.

Наближаючись по правій смузі руху до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала велосипедистка - ОСОБА_12 , водій - ОСОБА_7 , не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я себе і громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, та продовжив рух далі, тим самим, створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.

У ході подальшого руху водій - ОСОБА_7 , виявивши велосипедистку - ОСОБА_12 , на нерегульованому пішохідному переході, застосував екстрене гальмування, під час якого 07 вересня 2022 року о 10 годині 30 хвилин виїхав на вказаний пішохідний перехід і допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля, марки «Mercedes-Benz» (фургон), білого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 , на велосипедистку - ОСОБА_12 .

Своїми діями водій - ОСОБА_7 , грубо порушив вимоги п.п.1.3., 1.5., 2.3. б), 12.3., 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, в яких вказано:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими» ;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

п.12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.4.: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.»;

п. 12.9.: «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак, відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил».

Порушення п.п.12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої велосипедистці - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого уламкового перелому носа ліворуч, зі зміщенням уламків, гематоми обох вік лівого ока, садна нижнього віка лівого ока, закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобного перелому метаепіфіза лівої променевої кістки, зі зміщенням уламків, закритого перелому шило-подібного виростку ліктьової кістки, зі зміщенням, садна лівого стегна, які за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, термін зрощення кісткової тканини більше 21 доби.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційних скаргах прокурор окружної прокуратури та перший заступник керівника обласної прокуратури, кожен окремо, просять ухвалу суду першої інстанції змінити, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №Д-19/133-22/3330-ІТ від 15 грудня 2022 року, вартість якої, згідно довідки, складає 1132 гривні 68 копійок.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги прокурори посилаються на те, що суд першої інстанції приймаючи оскаржене рішення та закриваючи кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, всупереч вимогам ст. 118, 126 КПК України та правовим висновкам Верховного Суду, витрати на проведення судової автотехнічної експертизи відніс на рахунок держави та не стягнув їх з обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор, який приймає участь в апеляційному перегляді підтримала апеляційні скарги прокурора окружної прокуратури та першого заступника керівника обласної прокуратури та, з підстав викладених у них, просила їх задовольнити.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурорів.

Інші учасники судового провадження, належним чином повідомленні про час, дату та місце судового засідання до суду апеляційної інстанції не зявилися, заяв та клопотань не подавали.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційних скарг прокурорів щодо істотних порушень кримінального процесуального закону в частині розподілу процесуальних витрат, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Як видно з ухвали суду першої інстанції, приймаючи рішення про розподіл процесуальних витрат, суд визначив, що витрати на проведення судових експертиз слід віднести на рахунок держави.

Водночас, колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду, що, у даному випадку є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Зазначене узгоджується із висновками Верховоного Суду, викладеними у постановах від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21), 01.02.2024 (справа №930/497/23), від 19.02.2024 (справа №554/11426/22).

Відтак, оскільки вказані висновки Верховного Суду залишились поза увагою суду першої інстанції, який відніс стягнення процесуальних витрат на користь держави, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

У даному випадку, оскільки фактично змінюється форма стягнення процесуальних витрат з обвинувачених без зміни їх розміру, апеляційний суд вважає за можливе змінити вирок суду першої інстанції в частині розподілу процесуальних витрат.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції має бути змінена.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Межівського відділу Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_9 та першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року, якою ОСОБА_7 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі статті 46 КК України та кримінальне провадження закрито, - змінити в частині стягнення процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судової автовтехнічної експертизи №Д-19/133-22/3330-ІТ від 15 грудня 2022 року, вартість якої, згідно довідки, складає 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок на користь держави.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4