Справа №718/4271/23
Провадження №1-кп/718/177/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань, кримінальне провадження № 0000335 від 11.12.2023 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малятинці Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, призовника,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Постановою Кіцманського районного суду справа №718/1279/22 від 15.07.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Однак, незважаючи на постанову Кіцманського районного суду №718/1279/22 від 15.07.2022, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Так, не виконуючи вищевказане рішення суду, 10.12.2023 о 12 год. 10 хв. ОСОБА_3 рухаючись по трасі М-19 по АДРЕСА_2 , керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками СРПП ВП №2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області за порушення правил ПДР, також при перевірці документів було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами.

Отже, ОСОБА_3 , 10 грудня 2023 року вчинив дії, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, якою його позбавлено права керування транспортними засобами, та яка набрала законної сили.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Позиція учасників провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 382 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Так, в 2017 р. отримав посвідчення водія, а в 2019р. вилучили за ч.1 ст.130 КУпАП. Після того, 15.07.2022 був притягнутий за ч.2 ст.130 КупАП, постанову про накладення адміністративного стягнення отримав поштою, та з того часу йому було відомо, що позбавлений прав керування транспортними засобами. Однак, в травні 2023 р. знаючи про те, що позбавлений права керування сів за кермо, та був зупинений в м.Чернівці за порушення ПДР. Повторно в грудні 2023р. був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Накладені на нього штрафи за вчинення адміністративних порушень сплатив частково, на підтверження надав довідку державного виконавця від 08.04.2024, про те, що у Відділі на виконанні перебуло 8 виконавчих проваджень на суму 174 887 грн. відносно нього, як боржника. На даний час з вказаної суми він сплатив 22 672 грн., сплачено заборгованість по чотирьох виконавчих провадженнях. Шкодує про вчинене, обіцяв більше за кермо не сідати.

Прокурор у судовому засідання, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, вказав на необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу, оскільки останнім частково сплачено заборгованість зі сплати штрафів та судового збору по виконавчих провадженнях. Просив вирішити питання щодо речових доказів.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України доведена повністю.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України, за обставин наведених у вироку.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки останній умисно не виконував постанову суду, що набрала законної сили.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, ніде не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка б обтяжувала покарання ОСОБА_3 - не встановлено.

Таким чином, виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Беручи до уваги зазначене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 частково сплатив штрафи за виконавчими провадженнями, враховуючи позицію як обвинуваченого так і прокурора, які просили призначити покарання у вигляді штрафу, суд вважає, що останньому необхідно і доцільно призначити покарання в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: у вигляді штрафу, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

Мотиви інших рішень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, клопотань щодо його обрання до суду не надходило, а тому беручи до уваги бездоганну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, відсутність підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, оскільки відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, - суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Процесуальні витрати - відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395,615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот ) гривень 00 копійок.

Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:

-2 (два) CD-R диск - залишити при кримінальному провадженні (а.с.м.к.п.30).

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя: ОСОБА_1