Провадження №1-кс/127/4592/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000243 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 16.05.2023 до Вінницької окружної прокуратури надійшло колективна скарга жителів вулиць Чумацької, Кооперативної, Дж.Мейса, Тропініна м. Вінниці від 09.05.2023 щодо незаконної передачі у приватну власність земельних ділянок.

Так, у скарзі зазначається, що відповідно до переліку об`єктів щодо першочергового капітального ремонту міських вулиць та доріг було включено вулицю Чумацьку, а саме ділянку дороги від АДРЕСА_1 , на умовах дольової участі мешканців. Після чого, було виготовлено проект, проведено процедуру Державних закупівлі та укладено трьохсторонню угоду для проведення робіт.

Однак, в ході попередніх досліджень перед виконанням робіт встановлено, що частина дороги знаходиться в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:016:0073; :03:016:0071; :03:016:0106; :03:016:0105; :03:016:0104 та :03:016:0103 (цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд), які відповідно до інформації Державного земельного кадастру перебувають у приватній власності, що є порушення пункту "а" частини 4 статті 83 Земельного кодексу України, так як проїзди є землями загального користування населених пунктів, які не можуть передаватися у приватну власність.

Згідно чинного законодавства, складовими автомобільної дороги загального користування в межах смуги відведення є:

архітектурне облаштування - архітектурні споруди та декоративні насадження, що призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг.

вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту й пішоходів, прокладання надземних та підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

Дані складові присутні на території вищевказаних земельних ділянок, а саме по даній дорозі проходять мережі водогону збудованого 2004 році, електромережі з бетонними опорами та мережі зовнішнього освітлення. А також в разі забудови цих ділянок буде заблокований під`їзд до приватних будинків за № 149, 149а, 149/1.

Вищезгадані земельні ділянки передані в приватну власність за рахунок території «Липового гаю», а також прибережної захисної смуги водного об`єкту, що є порушенням земельного та водного кодексів України.

Крім того, на сусідніх земельних ділянках з кадастровими номерами :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257, :03:016:0262, :03:016:0258, які також розташовані в межах прибережної захисної смуги, здійснюється будівництво блокованих будинків, фундамент яких розташований приблизно в 5 метрах до урізу води.

Згідно зі ст. 88 Водного кодексу України, прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

-для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше з гектарів - 25 метрів;

-для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;

-для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського і внутрішнього водного транспорту.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Зазначені обставини стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 364 КК України.

У ході досудового розслідування, з метою з`ясування обставин кримінального провадження, до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області скеровано запит щодо наявності технічної документації про встановлення меж ПЗС в районі місця розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257, :03:016:0262, :03:016:0258, :03:016:0196.

Відповідно до отриманої інформації документація по встановленню прибережної захисної смуги водного об`єкту в районі місця розташування вказаних земельних ділянок - не розроблялась, відтак межі прибережної захисної смуги навколо такого водного об`єкта мають визначатися відповідно до ст. 88 Водного кодексу України.

Також, з метою фіксації обставин кримінального провадження проведено огляди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:016:0073; :03:016:0071; :03:016:0106; :03:016:0105; :03:016:0104; :03:016:0103; :03:016:0259; :03:016:0260; :03:016:0261; :03:016:0257; :03:016:0262; :03:016:0258, за результатами яких складено плани існуючого стану використання земельних ділянок (горизонтальна зйомка).

Відповідно до складених планів, на яких відображено межі прибережної захисної смуги відповідно до ст. 88 Водного кодексу України (25 метрів та 50 метрів), земельні ділянки :03:016:0073, :03:016:0071, :03:016:0106, :03:016:0105, :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257 знаходяться в межах прибережної захисної смуги (25 метрів), :03:016:0262 та :03:016:0258 в межах прибережної захисної смуги (50 метрів), через земельні ділянки :03:016:0071; :03:016:0106; :03:016:0105; :03:016:0104; :03:016:0103 проходять ЛЕП, комунальні мережі, а також через них проходить проїжджа частина вул. Чумацької.

Відтак, з врахуванням зазначеного Вінницькою міською радою було неправомірно передано у приватну власність вказані вище земельні ділянки.

Крім того, як було встановлено під час огляду, на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257, :03:016:0262, :03:016:0258 здійснюється будівництво 6 зблокованих будинків, з них 4 - двоповерхові, 2 трьохповерхові.

Відповідно до Плану зонування м. Вінниця зазначені земельні ділянки знаходяться на території індивідуальної садибної житлової забудови Ж-1.

Крім того, планом зонування визначено переважні види забудови та іншого використання земельних ділянок:

-одноквартирні житлові будинки окремо стоячі поверховістю до 2-х поверхів (2 житлових поверхи із горищем або 1 житловий та мансардний поверх), з присадибною ділянкою;

-одноквартирні житлові будинки зблоковані поверховістю до 2-х поверхів (2 житлових поверхи із горищем або 1 житловий та мансардний поверх) (блокування допускається не більше ніж з однією стороною житлового будинку по межі земельних ділянок), з присадибною ділянкою;

-господарські будівлі та споруди;

-житлові будинки підвищеного комфорту поверховістю до 3-х поверхів (без врахування мансардного поверху);

-котеджів (житло І-ї категорії) з поверховістю до 3-х поверхів (без врахування мансарди);

-існуючі індивідуальні садибні житлові будинки (індивідуальні багатоквартирні житлові будинки) із блокуванням більше ніж однією стороною.

Таким чином, об`єкти будівництва, які розташовані на зазначених земельних ділянках не відповідають плану зонування м. Вінниці.

Поряд із цим, в ході досудового розслідування встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257, :03:016:0262, :03:016:0258 утворилися в наслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0196.

Вивченням матеріалів технічних документацій встановлено, що за результатами відбулася зміна форми та координатів кутів зовнішніх меж землекористування, а також встановлених обмежень, що є грубим порушенням земельного законодавства.

З метою з`ясування усіх обставин кримінального провадження, в ході досудового розслідування призначено судові земельно-технічні та будівельно-технічна експертизи, проведення яких доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :03:016:0258, площею 0,02 га, перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), частки 1/6та 1/3, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), частка 1/4, та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), частка 1/4.

Відтак, з метою недопущення подальшого відчуження земельної ділянки, виникла необхідність у накладенні на неї арешту, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 16.05.2023 до Вінницької окружної прокуратури надійшла колективна скарга жителів вулиць Чумацької, Кооперативної, Дж. Мейса, Тропініна, м. Вінниці від 09.05.2023 щодо незаконної передачі у приватну власність земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як зазналось вище, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, ані матеріалами клопотання, ані слідчим в судовому засіданні не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно та не надано доказів, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР, кримінальне провадження № 0000243 від 25.05.2023 зареєстровано за ч. 1 ст. 364 КК України, тобто зловживання владою або службовим становищем, а саме за фактом того, що посадовими особами Вінницької міської ради безпідставно надано дозвіл для забудови земельних ділянок та будівництва на них багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 та земельні ділянки передані у приватну власність, можливо у межах прибережно-захисної смуги.

В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:016:0258, площею 0,02 га, яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), частки 1/6та 1/3, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), частка 1/4, ОСОБА_4 (РНОКППНОМЕР_3 ), частка , використовується останніми за призначенням, а саме цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрована на підставі технічної документації від 28.01.2022 МКП «ВМЦ МіА», зареєстрована у встановленому законом порядку, власниками отримано усі необхідні дозволи та документація на використання та здійснення забудови на вказаній ділянці.

Таким чином, з поданих суду документів встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 є добросовісними набувачами та будь-яких порушень щодо використання земельної ділянки не встановлено.

Разом з тим, слідчим не враховано, що накладення арешту на земельну ділянку буде порушувати права добросовісних власників.

В судовому засіданні слідчим також не обгрунтовано наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, які у разі незастосування арешту перешкодять досудовому розслідуванню.

Приймаючи до уваги викладене, та зважаючи на те, що ані у своєму клопотанні, ані у судовому засіданні, слідчий належним чином не обґрунтував доцільність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а також не довів наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:016:0258, площею 0,02 га, яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), частки 1/6та 1/3, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), частка 1/4, ОСОБА_4 (РНОКППНОМЕР_3 ), частка 1/4 відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя