Справа № 944/7830/23
Провадження №1-кп/944/761/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2023 року за № 0001169, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воля-Висоцька Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працює, із середньою освітою, не судимого в порядку ст. 89 Кримінального кодексу України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи двічі притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у сім`ї, а саме: постановою Яворівського районного суду Львівської області від 19 липня 2023 року у справі № 944/3641/23 за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та постановою Яворівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2023 року у справі № 944/5235/23 за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 27 жовтня 2023 року, близько 02:30 год, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив з батьком ОСОБА_5 конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння йому фізичного та психологічного насильства, що проявилось у спричиненні йому фізичного болю, шляхом кидання керамічної чашки в потерпілого, а саме в ділянку голови, що також супроводжувалось словесними образами нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілого, погрозах фізичною розправою, чим вчинив систематичне фізичне та психологічне насильство над потерпілим, що не призвело до тілесних ушкоджень, проте завдало фізичного болю та психологічних страждань.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладу здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що справді при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв дане кримінальне правопорушення. З потерпілим помирився. Просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив факт домашнього насильства відносно нього з боку сина ОСОБА_4 за вказаних в обвинувальному акті обставин, вказав, що примирився з обвинуваченим, просив призначити йому в судових дебатах покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений, прокурор та потерпілий в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого і потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 Кримінального кодексу України як дії, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а саме щодо батька, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який, є особою молодого віку, не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті 126-1 Кримінального кодексу України, а саме у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слідчим суддею було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк якого закінчився 08 січня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1