ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2723/24 Провадження№ 1-кп/636/908/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000299 від 11 вересня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця, який проходить військову службу на посаді водія інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

24 лютого 2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації та інші підконтрольні їм військові формування, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об?єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, в останній раз Указом Президента України від 06 листопада 2023 року N?734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Законом України від 06.11.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 № 163 від 27.08.2022 військовослужбовець - солдат ОСОБА_3 , призначеного на посаду водієм 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу роти військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що з 30 жовтня 2023 року приступив до здачі справ та посади, 31 жовтня справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов?язків.

Проходячи військову службу на посаді водія інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов?язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок, за наступних обставин.

Так, в квітні 2022 року, точного часу встановити не вдалось, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем несення військової служби в Харківської області, добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом, визначений чинним законодавством, маючи намір отримання можливості керувати транспортним засобом за підробленим водійським посвідченням, отримав інформацію в мережі інтернет про можливість виготовлення підробленого водійського посвідчення. Для цього через мобільний додаток «Instagram» останній, вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні документа, домовився в ході переписки з невстановленою особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду в розмірі 10 000 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_3 , на вимогу невстановленої особи, надав фотокопію свого паспорту громадянина України та фото особистого підпису на білому аркуші паперу для виготовлення підробленого водійського посвідчення.

В подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи у одному з відділень «Нової Пошти», являючись пособником у підробці документа, яке вислане вищезазначеною поштою, від невстановленої в ході досудового розслідування особи, отримав підроблене пластикове водійське посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.04.2022, категорії: «A,B,C,D», видане на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з фотокарткою та підписом ОСОБА_3 .

Згідно висновку № СЕ-19/121-23/21403-ДД від 27.09.2023 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , виданий ТСЦ 8044 на ім?я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після отримання підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 , категорії: «A,B,C,D» на власне ім?я, та усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року « ро затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16.04.2022 року, дійсне до 16.04.2052 року, категорії: «A,B,C,D», на власне ім?я, у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

Так. 11.09.2023 року о 11:48 годині, ОСОБА_3 , рухаючись автомобілем «Opel Vectra», за адресою: Харківська область, Чугуївський район, блок пост «Джерело» був зупинений співробітниками поліції, згідно з п.5 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", для перевірки документів.

Під час перевірки документів ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16,04.2022 року на власне ім?я.

Згідно висновку № СЕ-19/121-23/21403-ДД від 27.09.2023 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , виданий ТСЦ 8044 на ім?я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника -України.

Наведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_3 згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництві на підроблення документа та у використанні завідомо підробленого документа.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_3 суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, віднесених законодавством до кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його відношення до скоєних кримінальних проступків та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/21403-ДД від 27 вересня 2023 року в сумі 956 грн 00 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 не обирались.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-підроблене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 , який було поміщено до сейф пакету № 5644614 на якому зроблені пояснювальні надписи та підписи учасників слідчої дії залишити в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск з написом : «Відеозапис огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121/-23/21403-ДД від 11 вересня 2023 року в сумі 956 грн 00 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК Українивирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК Україникопію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1