Справа № 159/2248/24
Провадження № 1-кс/159/797/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ковельської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

08.04.2024 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за її заявою від 19.02.2024.

У скарзі зазначає, що 06.08.2023 помер її чоловік ОСОБА_4 У лютому 2024 року вона дізналася від нотаріуса ОСОБА_5 , що 05.02.2024 від сина спадкодавця ОСОБА_6 надійшла заява про прийняття спадщини. Заява посвідчена нотаріусом Польщі, переклад на українську мову засвідчений нотаріально в м.Луцьку. ОСОБА_3 вважає, що за своїм змістом заява про прийняття спадщини містить неправдиві відомості, крім того особисто ОСОБА_6 не міг подати заяву, оскільки перебуває за кордоном. Ураховуючи наведене просила розпочати досудове розслідування за ч.1 ст.358 КК України - підробка і використання підробленого документа.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, повідомила про незадовільний стан здоров`я і не заперечувала проти розгляду скарги у її відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про судовий розгляд без його участі, до клопотання долучив копії матеріалів перевірки заяви - повідомлення від 19.02.2024.

В силу частини третьої статті 306 КПК України відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неявкою учасників кримінального провадження фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (частина четверта статті 107 КПК України).

Перевіривши письмові матеріали слідчий суддя дійшов такого висновку.

Кримінально процесуальне законодавство України чітко регламентує порядок початку досудового розслідування.

Відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та розпочати розслідування.

До ЄРДР серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України).

Аналогічна процедура обробки інформації визначена Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 30.06.2020 № 298 із змінами.

Водночас, відповідно до п.3 розділу ІІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 №100 із змінами, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Керівник головного управління Національної поліції та його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, у разі встановлення в отриманій(ому) від уповноваженої службової особи заяві (повідомленні) відомостей, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно повертає її (його) до чергової служби для передавання до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 №930 зі змінами, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді. Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Системне тлумачення зазначених норм дає підстави для висновку, що не усі заяви та повідомлення автоматично повинні бути внесені до ЄРДР, адже існують чіткі критерії для розмежування повідомлень, які можуть бути розглянуті в порядку звернення громадян та які повинні бути перевірені в рамках кримінальних проваджень.

Досудове розслідування за змістом статті 2 КПК України спрямоване на розслідування кримінальних правопорушень.

У випадку, якщо зі змісту заяви вбачається застосування іншої правової процедури, відомості до ЄРДР не підлягають внесенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка проявилась у невнесенні відомостей до ЄРДР після отриманої заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Таким чином, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:

- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР ,

- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення),

- невнесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві від 19.02.2024 ОСОБА_3 не погоджується з діями нотаріуса ОСОБА_5 , яка зареєструвала і долучила до спадкової справи заяву сина спадкодавця ОСОБА_6 про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 перебуває за кордоном, не міг подати заяву особисто. Крім того, ОСОБА_3 вважає, що заява про прийняття спадщини містить неправдиві відомості в частині того, що нотаріусом особі роз`яснені передбачені законодавством права, адже нотаріус в Польщі не роз`яснював заявнику прав, а лише посвідчив його підпис. Також викликає сумнів у ОСОБА_3 те, що заява про прийняття спадщини подана невстановленою особою на переклад і переклад посвідчений нотаріусом. У переліченому заявник вбачає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 сти.358 КК України.

На переконання суду доводи ОСОБА_3 ґрунтуються на суб`єктивній оцінці обставин і не містять достатніх даних для початку досудового розслідування за ст.358 КК України.

Так, диспозицією частини першої, четвертої статті 358 КК України передбачена відповідальність зокрема за підробку та /чи використання завідомо підробленого офіційного документа.

Згідно з приміткою до статті 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи ? докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

При встановленні ознак офіційного документа як предмета кримінального правопорушення необхідно керуватися такими критеріями:

- документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами;

- зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

Заява про прийняття спадщини в розумінні статті 1269 ЦК України фіксує лише бажання особи набути прав спадкоємця і може бути подана у довільній формі.

У пункті 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 зі змінами передбачено, що заява про прийняття спадщини може бути подана особисто особою або скерована поштою. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

Відтак, заява про прийняття спадщини не є офіційним документом.

Вчинення нотаріальних дій з урахуванням такої заяви може бути предметом цивільного спору.

З урахуванням наведеного заява ОСОБА_3 від 19.02.2024 правильно розглянута суб`єктом владних повноважень як звернення громадян, а не повідомлення про кримінальне правопорушення, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись статтями, 214, 303-305 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ковельської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На ухвалу суду може бути апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1