Справа № 185/2354/24
Провадження № 1-кп/185/659/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2024 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 , (в дистанційному режимі
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лкбедин Шполянського району Черкаської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, військовослужбовця, головного сержанта-командира відділення автомобільного взводу автомобільної роти автомобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , «штаб-сержант», одруженого, який зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.415 КК України, -
09 вересня 2015 року ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_6 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.11.2020 №35-РС прапорщика ОСОБА_5 призначено на посаду головного сержанта-командира відділення автомобільного взводу автомобільної роти автомобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2020 №4 прапорщика ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.
28 липня 2007 року ОСОБА_5 у встановленому законом порядку набув права керування транспортними засобами категорії «А, В, С, СІ, И, ПІ, ВЕ, С1Е, СЕ, БІБ, ОІЕ» та отримав посвідчення водія НОМЕР_3 .
Військовослужбовець ОСОБА_5 під час керування транспортним засобом, відповідно до вимог ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.3., 1.5., п.п. «б», «д» п. 2.3., п. 12.2. Правил, зобов`язаний знати і неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та технічним станом транспортного засобу, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості рухатись з такою швидкістю, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
Однак, ОСОБА_5 , незважаючи на вимоги вищевказаних нормативно-правових актів, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог п. 1.3., 1.5., п.п. «б», «д» п. 2.3., п. 12.2. Правил, 11 серпня 2022 року близько 00.30 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «DAF XF 95», р.н. НОМЕР_4 , та напівпричеп марки «KOGEL SN 24», р.н. НОМЕР_5 , перевозячи небезпечний вантаж, рухаючись по вул. Дніпровській у м. Павлоград Дніпропетровської області, за напрямком від м. Дніпро до м. Донецьк, в районі будинку №405, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину з ліво на право відносно напрямку руху автомобілю, в наслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, крововиливів у м`які покриви голови лобно-скроневих ділянок, перелому лобної кістки справа з переходом на склепіння та основу черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку лобних часток, крововиливів під м`які мозкові оболонки потиличних часток, садно та забійної рани лобної ділянки з права, забійної рани нижньої щелепи зліва, садни лобної, виличної та щочної ділянок зліва, садно спинки носу, синців повік, садно правого колінного суглобу, закритого перелому правого наколінника, садно правого ліктьового суглобу та лівого колінного суглобу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент, спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого.
Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 1.3., 1.5., п.п. «б», «д» п. 2.3., п. 12.2. Правил в яких зазначено:
п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими».
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».
п.п. «б», «д» п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».
п. 12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги».
Порушення п. 12.2. Правил водієм ОСОБА_5 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України визнав в повному обсязі,погодився з кваліфікацією вчиненого діяння, обставин, викладених в обвинувальному акті не оспорював.
Погоджується, що внаслідок ДТП він заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого.
Додав, що він також згоден і з висновком експерта, що він зазначеними діями грубо порушив вимоги п. 12.2 Правил дорожнього руху України.
Також просить вибачення у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що 11 серпня 2022 року потрапив у ДТП її прийомний син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримав тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні, суд находить їх правдивими, змістовними, послідовними та такими що повністю узгоджуються з висновками досудового розслідування, що викладені в обвинувальному акті, співставляючи їх з показаннями потерпілої та обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_5 , які повністю викривають обвинуваченого, у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що показання обвинуваченого та потерпілої мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, узгоджених з іншими наведеними судом доказами.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 зауважив, що жодним чином не оспорює та вважає достовірними, достатніми та допустимими наведені вище докази його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, що були зібрані досудовим розслідуванням.
Аналізуючи показання обвинуваченого, співставляючи їх зміст з пред`явленим обвинуваченням та дослідженими судом доказами вини обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 415 КК України, як порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого.
При призначенні виду і розміру покарання суд керується ст.ст.65-68 КК України та враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, але, є злочином, який вчинений з необережності, позитивно характеризується, має сім`ю, постійне місце проживання.
Обтяжуючі обставини у справі відсутні.
Сукупність наведених обставин, поруч з тим фактом, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, є військовослужбовцем ЗСУ, приводять суд до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 , має бути засудженим за ч. 1 ст.415 КК України до покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців, з відрахуванням в дохід держави 10% його грошового забезпечення.
Цивільний позов у справі не заявлено.
У відповідності до ст. 174 КПК України, арешт майна, накладений ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року, необхідно скасувати.
Крім того, з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3020 грн. 48 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст.415 КК України.
ОСОБА_5 призначити покарання за ч. 1 ст.415 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк один рік, з відрахуванням, у відповідності до ч.2 ст.58 КК України, в дохід держави 10 % із грошового забезпечення ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3020 грн. 48 коп. .
Зняти арешт з автомобіля марки «DAF XF 95», р.н. НОМЕР_4 , та напівпричеп марки «KOGEL SN 24», р.н. 9978 І5 накладений ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року.
- автомобіль марки «DAF XF 95», р.н. НОМЕР_4 , та напівпричеп марки «KOGEL SN 24», р.н. НОМЕР_5 , які перебувають у власності держави в особі військової частини НОМЕР_1 та зберігаються на території військової частини НОМЕР_1 залишити за належності.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_8 .