Справа № 357/2136/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3362/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 21.11.2002 Білоцерківським міським судом Київської області за ч .3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 2) 04.06.2003 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільнений 26.12.2005 з Полтавської ВК №64 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 28 днів; 3) 04.06.2009 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Звільнений 15.02.2002 з Білоцерківської ВК №35 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 18 днів; 4) 22.01.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Звільнився 07.12.2018 з Білоцерківської ВК №35 по відбуттю строку покарання; 5) 25.01.2021 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 6) 25.01.2022 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 03.10.2023 з Коростенської ВК №71 по відбуттю строку покарання. 7) 16.01.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до 4 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2024 остаточно визначено покарання у виді 5 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 рокита покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 , 04.01.2024 приблизно об 11 години 35 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_3 , на земельній ділянці незаконно придбав - знайшов згорток фольги з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, ззовні схожої на наркотичний засіб метадон.

Маючи досвід вживання наркотичних засобів, ОСОБА_7 , визначивши за зовнішніми ознаками, що дана речовина є наркотичним засобом, а саме «метадоном», поклав вказаний згорток до пачки з під цигарок і помістив її до правої кишені власної куртки та в подальшому незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Після цього, 04.01.2024 у період з 12 години 11 хвилини по 12 годину 16 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , в ході проведення огляду місця події дістав з власної куртки пачку з під цигарок, в якій містився згорток з фольги з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,061 г, який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати його засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2024, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування остаточного призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки та покласти на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, зазначає, що вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд двічі звільнив ОСОБА_7 від призначеного покарання із іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України за даним вироком та при призначенні остаточного покарання після застосування норм ч. 4 ст. 70 КК України, що є неприпустимим.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.309КК України, правильність визначеного покарання за ч.1 ст.309 КК України, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Також сторонами не оскаржується визначене судом остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 років обмеження волі.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є слушними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

І лише після визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, за наявності підстав, передбачених ст. 75 КК України, суд може прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, суд, призначаючи покарання за ч. 1 ст. 309 КК України і звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, після чого застосовуючи норми ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та повторно застосовуючи норми ст. 75 КК України, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки подвійне звільнення особи від відбування покарання за одне й те ж діяння суперечить загальним засадам кримінального судочинства.

За таких обставин вирок підлягає зміні у частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2024 року в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2024 остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: