н/п 1-кс/953/2328/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню №0000376 від 07.04.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Керч, АР Крим, громадянину України, із вищою освітою, розлученого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, офіційно працевлаштований, інваліда 2 групи, має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий 02.02.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 355 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження №0000376 від 07.04.2023, про зміну запобіжного заходу,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2024 року слідча відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 звернулася до слідчої судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000376 від 07.04.2023, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1, ст. 28, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку березня 2023 року, але не пізніше 12.03.2023, більш точні дату та час не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи під вартою з 27.01.2018 в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на підставі відповідної ухвали слідчого судді, за невстановлених під час слідства обставин отримав інформацію щодо раніше йому незнайомого ОСОБА_14 про наявні у нього боргові зобов`язання, після чого вирішив зазначену інформацію використати у власних корисливих інтересах з метою незаконного збагачення шляхом вимагання.

Надалі ОСОБА_9 , маючи досвід вчинення умисних злочинів проти власності, життя та здоров`я, використовуючи попередньо здобутий у місцях позбавлення волі та місцях попереднього ув`язнення авторитет, діючи з умислом, направленим на вчинення протиправної діяльності, пов`язаної з вимаганням грошових коштів у ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що незаконна вимога можлива лише за допомогою створення організованої групи із залученням до неї інших осіб, у тому числі тих що не перебувають у місцях позбавлення волі та місцях попереднього ув`язнення, кожна з яких буде виконувати лише відведену їй роль, вирішив створити стійке об`єднання осіб, з міцними внутрішніми зв`язками між учасниками, об`єднаними єдиним планом для вчинення цього та в подальшому інших кримінальних правопорушень з метою незаконного збагачення.

У подальшому ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення вимагання у потерпілих організованою групою, почав підбирати її учасників, та на початку березня 2023 року, але не пізніше 12.03.2023, більш точні дату та час не встановлено, звернувся до ОСОБА_10 , з яким перебував в одній камері з лютого 2023 року та який мав досвід вчинення кримінальних правопорушень проти власності та необхідні для функціонування організованої групи відповідні лідерські якості і організаторські здібності, та запропонував йому прийняти участь у зазначеному злочинному угрупуванні, розподіливши між собою у рівній частині обов`язки організаторів та активних учасників організованої групи, пов`язані з підшуканням іншим активних учасників такої організованої групи для подальшого вчинення вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_14 та інших потерпілих, на що ОСОБА_10 , маючи бажання незаконного збагачення, надав свою згоду.

Після цього ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 розробили план злочинної діяльності, направленої на вимагання грошових коштів в сумі 600 тис. грн. у потерпілого ОСОБА_14 під приводом повернення неіснуючого боргу, з погрозою застосування до нього фізичного насильства та пошкодженням чи знищенням належного йому майна.

Для подальшого формування складу організованої групи ОСОБА_9 , діючи через ОСОБА_10 , запропонував раніше незнайомим ОСОБА_15 та ОСОБА_12 прийняти участь у спільній злочинній діяльності у складі організованої групи, ознайомивши останніх із раніше розробленим планом вчинення цього та інших злочинів, на що ОСОБА_15 та ОСОБА_12 погодились, не маючи постійного та законного джерела доходів.

Крім того, наприкінці березня 2023 року, точна дата в ході досудового розслідування невстановлена, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розуміючи, що мета вчинення злочину у вигляді незаконного одержання грошових коштів в бажаному розмірі може бути досягнута лише із залученням до складу організованої групи особи, яка будучи раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, мала би досвід вчинення психологічного тиску на потерпілих з метою подолання їх волі, звернулися із зазначеною пропозицією до ОСОБА_6 та отримали згоду на участь у сумісній злочинній діяльності на постійній основі.

Для конспірації своєї діяльності члени організованої групи визначилися з тим, що під час вчинення задуманого злочину спілкування з потерпілим ОСОБА_14 буде здійснюватися в інтернет-месенджері «Viber».

Таким чином, впродовж березня 2023 року на території м. Харкова ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 створили та очолили організовану групу, до складу якої увійшли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , при цьому попередньо зорганізувавшись у стійке об`єднання п`ятьох осіб для готування та вчинення особливо тяжкого злочину та інших злочинів, що потребувало ретельної підготовки, об`єднаних єдиним планом з розподілом ролей всіх учасників організованої групи, спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого усім учасникам організованої групи, підготовка до одного з яких зайняла тривалий час, за наступних обставин.

Так, 12.03.2023 на виконання злочинного плану організованої групи, виконуючи відведену роль та функцію, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за вказівкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , прибули до приміщення ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює торгівельну діяльність потерпілий ОСОБА_14 .

Перебуваючи у приміщенні ТРЦ «Французький бульвар» ОСОБА_15 , діючи в інтересах організованої групи, відповідно до розподілених ролей та функцій, зателефонував через мобільний телефон до ОСОБА_10 , після чого останній спільно з ОСОБА_9 , діючи на виконання злочинного плану організованої групи, висунули потерпілому ОСОБА_14 незаконну вимогу в передачі грошових коштів в сумі 600 тис. грн. під приводом повернення неіснуючого боргу, погрожуючи при цьому застосуванням насильства до потерпілого.

У цей же час, у свою чергу ОСОБА_12 , діючи відповідно до відведеної йому ролі та функції, спостерігав за навколишнім оточенням та контролював за обстановкою з метою своєчасного інформування іншого активного учасника організованої групи ОСОБА_15 про можливу появу працівників поліції, а також здійснював психологічний тиск на потерпілого ОСОБА_14 своєю присутністю.

ОСОБА_14 , сприймаючи погрози як реальні, переказав на банківську карту, надану ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 30 000 грн., а також на вимогу членів організованої групи надав 5 мобільних телефонів, 4 пари навушників та 2 павербанки.

В подальшому протягом березня 2023 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, яка полягала у систематичній вимозі передачі грошових коштів, телефонували ОСОБА_14 та, наполягаючи на своїх вимогах, продовжували погрожувати застосуванням фізичного насильства до потерпілого, а також пошкодженням чи знищенням належного йому майна.

У свою чергу ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , виконуючи вказівки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи відповідно до відведених їм ролей та функцій, з метою створення у ОСОБА_14 впевненості у реальності висунутих на адресу останнього погроз приходили за місцем роботи потерпілого до ТРЦ «Французький бульвар», де висували незаконні вимоги щодо передачі організованій групі грошових коштів або майна у вигляді мобільних телефонів.

13.04.2023 ОСОБА_6 , реалізуючи спільний з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинний умисел, направлений на отримання від потерпілого ОСОБА_14 грошових коштів в сумі 600 тис. грн. шляхом вимагання, прибув до приміщення ТРЦ «Французький бульвар», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де під час особистої зустрічі з ОСОБА_14 , діючи за вказівкою ОСОБА_9 , почав висувати потерпілому незаконні вимоги передачі грошових коштів, поєднані з погрозою застосування фізичного насильства до потерпілого, а також знищенням чи пошкодженням належного йому майна.

В подальшому у період часу з 12.03.2023 по 16.10.2023 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи в організованій групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , погрожуючи ОСОБА_14 застосуванням фізичного насильства та пошкодженням чи знищенням належного йому майна, тобто шляхом вимагання, отримали від потерпілого грошові кошти в сумі 71 000 грн. та 12 мобільних телефонів, спричинивши ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 203 578 грн., яка в сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Слідча вказує, що 06.02.2024 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), що завдало значної шкоди потерпілому, вчиненому в умовах воєнного стану, організованою групою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

08.02.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 56 днів до 03.04.2024 включно без визначення розміру застави.

27.03.2024 постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 06.05.2024.

Також до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова направлено клопотання про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до шести місяців внаслідок особливої складності кримінального провадження.

На думку органу досудового розслідування, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також слідча вказує, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_16 закінчується 03.04.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, в зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: встановити місце знаходження 10-ти мобільних телефонів, якими незаконно заволоділи в результаті вимагання ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; здійснити тимчасовий доступ до руху коштів по банківським рахункам підозрюваних; - встановити та допитати в якості свідків осіб, які на час вчинення кримінального правопорушення утримувались в одній камері з ОСОБА_9 ; встановити місце перебування ОСОБА_17 та допитати її в якості свідка; отримати висновки 4-х судових експертиз звуко- та відеозапису, які були призначені постановою слідчого та надіслані на виконання до Харківського НДЕКЦ МВС України 14.03.2024 та 21.03.2024; отримати 3 висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, які були призначені постановою слідчого та надіслані на виконання до Харківського НДЕКЦ МВС України 09.02.2024;здійснити розсекречування матеріалів, які були підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; ознайомити підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати проведення зазначених вище процесуальних дій мають суттєве значення для встановлення істини в кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду.

Сторона обвинувачення вважає, що станом на час звернення до суду з даним клопотанням про продовження строку тримання під вартою відсутні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_16 , так як ризики, які були заявлені раніше, на даний час не зменшилися та не перестали існувати.

Сторона обвинувачення в судовому засіданні підтримала подане клопотання з підстав, зазначених у його змісті, просила його задовольнити.

Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечувала, посилаючись на необгрунтованість повідомленної підозри, недоведеність стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Також прохала врахувати процесуальну особу підозрюваного, який добровільно з`явився в судове засідання для участі в розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу, а також те, що останній є інвалідом 2 групи - відсутня кінцівка (протез ноги), що виключає його утримання в умовах СІЗО. З огляду на зазначене, прохала слідчу суддю змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м"який, не пов"язаний з позбавленням волі, або визначити розмір застави.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані документи, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000376 від 07.04.2023.

ОСОБА_6 о 11 годині 49 хвилин 06.02.2024 у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.4 ст.189 КК України тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), що завдало значної шкоди потерпілому, вчиненому організованою групою, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 08.02.2024 підозрюваному ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 03.04.2024 включно, без визначення розміру застави.

27.03.2024 строк досудового розслідування продовжено першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_18 до 3 (трьох) місяців, тобто до 06 травня 2024 року включно.

Ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 29.03.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 07.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 06 серпня 2024 року включно.

Дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 03.04.2024, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до слідчої судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п.1 ч.3 ст. 199 КПК України);

- наявність підстав, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п.2 ч.3 ст.199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч.4 ст.199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, а саме: показань потерпілого ОСОБА_14 , які містяться у протоколі допиту від 07.04.2023; показань потерпілого ОСОБА_14 , які містяться у протоколі додаткового допиту від 03.01.2024; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.01.2024 та довідці до пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.01.2024; даних, які містяться у протоколі про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15.06.2023; даних, які містяться у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо, -відеоконтроль особи від 15.06.2023; показань свідка ОСОБА_19 ,, які містяться у протоколі допиту від 19.02.2024; даних, які містяться у протоколі огляду від 19.02.2024.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

На даній стадії кримінального провадження слідча суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_6 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.189 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг негласних слідчих (розшукових) дій, проведено слідчі (розшукові) дії зокрема, призначено експертизи звуко- та відеозапису, молекулярно-генетичну експертизи.

Поряд з цим, у клопотанні слідчої про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2024, тобто до 03.04.2024, зокрема: встановити місце знаходження 10-ти мобільних телефонів, якими незаконно заволоділи в результаті вимагання ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; здійснити тимчасовий доступ до руху коштів по банківським рахункам підозрюваних; встановити та допитати в якості свідків осіб, які на час вчинення кримінального правопорушення утримувались в одній камері з ОСОБА_9 ; встановити місце перебування ОСОБА_17 та допитати її в якості свідка; отримати висновки 4-х судових експертиз звуко- та відеозапису, які були призначені постановою слідчого та надіслані на виконання до Харківського НДЕКЦ МВС України 14.03.2024 та 21.03.2024; отримати 3 висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, які були призначені постановою слідчого та надіслані на виконання до Харківського НДЕКЦ МВС України 09.02.2024; здійснити розсекречування матеріалів, які були підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій;ознайомити підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідча суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення стосовно того, що провести вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у зазначений строк не виявилося можливим внаслідок складності провадження. у зв"язку з чим, ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 29.03.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 07.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 06 серпня 2024 року включно.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність продовження існування ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу як на потерпілих, свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Також слідча суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту не непогашену судимість у встановленому законом порядку.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення наяівні існування вказаних ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, не є слушними та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, а саме за ч.4 ст.189 КК України - кримінальним правопорушенням проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- дані щодо особи ОСОБА_6 , який розлучений, малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, є інвалідом2 групи, офіційно працевлаштований, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території України, раніше судимий, має не зняту та непогашену судимість.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

За таких обставин, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що злочин за ч.4 ст.189 КК України, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , є злочином проти власності, який вчинений під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілого, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Крім того, слідча суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Вказане рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, як вище зазначалося, у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження №0000376 від 07.04.2023, про зміну запобіжного заходу.

Клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню №0000376 від 07.04.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні за №0000376 від 07.04.2023, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 27 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати старшу слідчу відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому.

Встановити строк дії ухвали до 27.05.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1