Справа № 302/421/24
Провадження № 1-кп/302/86/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2024 рокусмт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03.03.2024 року, біля 15:00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під час розпивання алкогольних напоїв розпочав словесну сварку з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 . У ході сварки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно, кулаками обох рук наніс потерпілому більше 10 ударів по обличчю та всьому тулубу, в результаті чого, згідно з висновком судово-медичної експертизи №24-м від 12.03.2024 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді суборбітальних синців на шкірних покривах обличчя зліва та справа, вшиту рану на шкірних покривах правої брівної ділянки, садно на шкірних покривах спинки носа, садно на шкірних покривах лівої щічної ділянки, садно на шкірних покривах кінчика носа, синці на шкірних покривах бородочної ділянки, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи, синець на шкірних покривах правої щічної ділянки, синець на шкірних покривах лівої щічної ділянки, синець на шкірних покривах бічної поверхні грудної клітки в проекції 6-7 ребер по середньо-пахвинній лінії зліва, групу синців на шкірних покривах верхньої та середньої третини лівого плеча, синець на шкірних покривах лівої ключичної ділянки.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 вставлено діагноз: закрита травма шиї. Забій гортані. Забій м`яких тканин обличчя. Забійно-рвана рана надбрівної дуги справа. ЗТГК. Переломи VI-VII ребер зліва. ЗЧМТ. Струс головного мозку з цефалгічним синдромом.

Вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи (окрім групи синців верхньої та середньої третини лівого плеча). Тілесні ушкодження у вигляді групи синців верхньої та середньої третини лівого плеча виникли від дії тупих твердих предметів по механізму стиснення, якими могли бути пальці рук сторонньої особи.

Тілесні ушкодження у вигляді переломів VI-VII ребер зліва потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.2.2.

Тілесні ушкодження у вигляді забійної-рваної рани надбрівної дуги справа, ЗЧМТ, струс головного мозку з цефалгічним синдромом, потягли за собою розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються як легкі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.3.

Тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, грудної клітки, лівого плеча, лівої ключичної ділянки, розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.п. 2.3.5.

Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного росту, а є наслідками локальних ударів по давності виникнення вкладаються в час події яка мала місце 03.03.2024 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого злочину не оспорює та суду пояснив, що 03.03.2024 року у денний час він зустрів потерпілого ОСОБА_6 у магазині в с.Новоселиця, вони купили спиртні напої та пішли додому до ОСОБА_6 , який мешкає в буд.358 с.Новоселиця, де разом розпивали алкогольні напої, горілку. Потім, близько о 15-00 годині між ними виникла сварка, оскільки ОСОБА_6 не хотів йти до магазину за пляшкою. В ході сварки він почав наносити ОСОБА_6 чисельні удари по різним частинам тіла, бив кулаком руки, сторонніх предметів в руках він не мав. З фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті він повністю згідний. Вину визнає, про скоєне шкодує. Вказує, що на теперішній час з потерпілим ОСОБА_6 вони примирилися, він вибачився та відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн., понесені на лікування. ОСОБА_4 запевнив суд, що належні висновки для себе він зробив та подібного більше не повториться. Просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, на теперішній час він будь-яких претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого не має, шкода відшкодована. Покарання ОСОБА_4 просить призначити на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням наданих суду матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України як: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров?я.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно положень ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в ході судового розгляду справи активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженню, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_4 ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, статусу безробітного немає, регулярний дохід та постійне джерело прибутку у нього відсутні, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра ОСОБА_4 не перебуває, проте є особою з інвалідністю ІІІ групи по зору, загального захворювання, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 667711, на утриманні ОСОБА_4 непрацездатні особи не знаходяться, проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 , 1954 року народження, неповнолітніх дітей на утриманні ОСОБА_4 не має, стійкі соціальні зв`язки відсутні.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується незадовільно, та як вбачається з характеристики Новоселицького старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області за № 31 від 07.03.2024 року, за характером ОСОБА_4 неврівноважений, не може контролювати свою поведінку в суспільстві, схильний до систематичного вживання алкогольних напоїв, із сусідами знаходиться в недобросусідських відносинах, постійно веде конфлікт.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його віку, матеріального та сімейного стану, також враховуючи висновок органу пробації від 22.04.2024 року, викладений у досудовій доповіді щодо ОСОБА_4 та з якого вбачається, що наявний середній ризик небезпеки для суспільства, тому приймаючи до уваги тяжкість та обставин вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який на суворій мірі покарання не наполягає та просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , сімейний та майновий стан , а також стан його здоровя, який є особою з інвалідністю Ш групи, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, проте відносно ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження № 0000035 за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_8 від приватного обвинувачення, що вбачається з ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.04.2024 року (справа № 302/318/24),яка набрала законної сили та враховуючи вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину) проти життя та здоров`я особи ОСОБА_6 , 1968 року народження та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить достатні підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та звільнення його від покарання протягом випробувального строку тривалістю в один рік і шість місяців.

Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_6 не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбуття призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_11