Провадження № 11-сс/4808/240/24
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши без участі сторін у кримінальному провадженні №0000068 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18.06.2024 року про обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою визначено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка обвинувачується в участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-1 ч. 5 КК України.

Строк дії ухвали 60 днів до 17.08.2024 року.

Суд мотивував ухвалу тим, що при обгрунтованому обвинуваченні щодо ОСОБА_6 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме існує можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 оспорює обґрунтованість ухвали суду, вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що суд проігнорував вимогу щодо наявних доказів про вчинення обвинуваченою злочину. Підстав тримати ОСОБА_6 під вартою на даний час немає і жодні об`єктивні дані не підтверджують ризики передбачені ст.177 КПК України. Стверджує, що обвинувачена ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту унеможливить порушувати вищевказані ризики, при цьому на думку захисника їх не існує на даний час. Вказує, що ухвала суду не відповідає вимогам практики ЄСПЛ. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та обрати обвинуваченій ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці.

Апеляційний розгляд проведено без участі сторін в порядку ст. 422-1 КПК України. Прокурор подав клопотання про розгляд справи без його участі, захисник не вийшов на відеозв`язок, від обвинуваченої не було клопотання про її участь.

З`ясувавши обставини даного кримінального провадження, перевіривши подані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала суду вказаним вимогам закону відповідає, підстав для її зміни чи скасування не встановлено.

Висновок суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.ст. 176, 177, 178, 183 КПК України і узгоджується з необхідністю безперешкодного завершення судового провадження.

Всі наведені захисником апеляційні доводи не дають підстав для зміни запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 176 ч.6 КПК України, які враховані судом, запобіжний захід до обвинуваченої за ст. 111-1 ч.5 ККУ обирається лише у вигляді тримання під вартою, що судом дотримано. Інший запобіжний захід таким особам не допускається.

Обгрунтованими є мотиви суду про те, з врахуванням даних про особу обвинуваченої та обґрунтованість її обвинувачення, лише тримання його під вартою зможе запобігти вказаним ризикам та дасть суду процесуальну можливість в розумні строки завершити судовий розгляд по суті обвинувачення.

За даними зазначених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого тяжкого злочину проти основ національної безпеки України вчиненого в умовах дії правового режиму воєнного стану, санкція якого передбачає від 5 до 10 років, вона не визнає всіх обставин обвинувачення, що є визначальними і достатніми підставами вважати, що обвинувачена може ухилятись від суду, впливати на учасників провадження.

Давати оцінку доказам з метою перевірки обнгрунтованості обвинувачення апеляційний суд на цій стадії процесу немає права і процесуальної можливості.

Відповідно до ст.184 ч.4 абз.8 КПК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити заставу у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111-1 ч.5 ККУ.

За таких обставин слід визнати, що лише тримання обвинуваченої під вартою забезпечить її належну процесуальну поведінку для завершення судового розгляду справи в розумні строки, тому апеляційні доводи захисника в цій частині, колегія суддів відхиляє.

Правових підстав для скасування чи зміни ухвали суду не встановлено.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Таким чином апеляційну скаргу захисника колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18.06.2024 року щодо обвинуваченої ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4