Житомирський апеляційний суд
Справа №273/798/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/291/24
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Житомирі матеріали судового провадження №273/798/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.04.2024,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої, у порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, як полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, а провадження повернути до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі. Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги описову частину її заяви-скарги, в якій вказано, що обласною прокуратурою її звернення щодо викрадення ОСОБА_8 було розглянуто та 17.08.2023 внесено відомості до ЄРДР за №0000032 за фактом викрадення доньки ОСОБА_8 за ч.1 ст.146 КК України Чуднівською окружною прокуратурою. Наголошує, що слідчим суддею належно не оцінено фактичних обставин подій у неї вдома 30.08.2023. Зазначає, що відповідальні особи СПД №1 та Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області внесли неправдиві відомості, що суб`єктом злочину є ОСОБА_7 до ЄРДР кримінального провадження №0000322 замість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та разом з дізнавачем ОСОБА_12 призначили не винну підозрюваною, склавши повідомлення про підозру від 10.01.2024 щодо її - ОСОБА_7 замість того, щоб скласти її щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Зазначає, що поліцейський ОСОБА_12 , не виконавши свій обов`язок і не пересвідчившись, що наявна подія злочину та наявний склад злочину у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 що призвело до приховування злочинних дій, залишив її - ОСОБА_7 та її родину у небезпеці, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.364 КК України. Крім того, в матеріалах кримінального провадження №0000322 містяться довідки з її персональними даними громадянки ОСОБА_7 , які отримані ОСОБА_12 з порушенням чинного законодавства без ухвали суду, він діяв, порушуючи Закон України та Конституцію України, що вказує на вчинення кримінальних злочинів. Наголошує, на розгляді питання про відвід судді ОСОБА_1 з підстав непрофесійності та упередженості за порушення норм права.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 було дотримано.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч.2 ст.214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298.

Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В свою чергу, в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як убачається з матеріалів провадження №273/798/24, ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді зі скаргою, у якій просила визнати бездіяльність посадових осіб Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 26.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення поліцейським СПД № 1 Звягельського ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 , яка 26.03.2024 була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за №4530.

За результатами судового розгляду цієї заяви, слідчим суддею встановлено, що у вказаній скарзі та доданій до неї заяві відсутні передбачені ч.5 ст. 214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення поліцейським ОСОБА_12 кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки, як убачається зі змісту заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення, вона не містить жодних фактичних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеною в заяві особою кримінально-караного діяння, як і не містить жодних доказів на підтвердження такого, а тому наведене не може бути підставою для скасування рішення слідчого судді. Фактично скаржник ОСОБА_7 наводить в своєму повідомленні про злочин, свою незгоду з відповідними діями поліцейського, корті зводяться до долучення до матеріалів кримінального провадження №0000322 відносно неї ряду документів харатеризуючих її особу.

В зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання ОСОБА_7 на те, що в заяві нею послідовно зазначені обставини вчинення кримінального правопорушення та наведено докази на підтвердження даного факту.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що апеляційні вимоги ОСОБА_7 про розгляд питання про відвід судді ОСОБА_1 та передачу справу на розгляд іншому судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції відповідно вимог ст.407 КПК України

Таким чином, істотних порушень вимог положень КПК України, які були б безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.04.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої, у порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, як полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :