Справа № 953/8163/23
н/п 1-кс/953/2085/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2023 за №0000837 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської область, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, який зареєстрований та до затримання фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працевлаштованого, військовослужбовця ЗСУ, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3

підозрюваний - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

слідчий - ОСОБА_6

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, у якому прокурор просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 (шістдесят) днів, однак не більш ніж до проведення підготовчого судового засідання.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий просить не визначати ОСОБА_4 розмір застави, який може бути внесений для звільнення з-під варти.

1. Зміст поданого клопотання.

Верховною Радою УРСР 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

У Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.1997 № 3-зп зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах I, III та XIII Основного Закону України - Конституції України. Зокрема, положеннями ст. ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно з ст. 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. За ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України. Відповідно до ст. ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано- Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Згідно з ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькою конвенцією 1907 року, Конвенцією про захист цивільного населення під час війни 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН). До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу. Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй. Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09.12.1981 № 36/103 та Резолюціями - 2131 (XX) від 21.12.1965, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету, 2625 (XXV) від 24.10.1970, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, 2734 (XXV) від 16.12.1970, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та 3314 (XXIX) від 14.12.1974, що містить визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими міжнародними документами закріплено обов`язок держав утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави. Крім того, у ст. ст. 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 (XXIX) від 14.12.1974, зокрема, визначено, що ознаками агресії є: - застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави; - застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН. Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії: - вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини; - бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; - блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; - напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави; - застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; - дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави; - засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них. Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Частиною 4 ст. 51 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 pоку заборонено напади невибіркового характеру, до яких належать a) напади, не спрямовані на конкретні воєнні об`єкти; b) напади, при яких застосовуються методи або засоби ведення воєнних дій, які не можуть бути спрямовані на конкретні воєнні об`єкти; або c) напади, при яких застосовуються методи або засоби ведення воєнних дій, наслідки яких не можуть бути обмежені, як це вимагається згідно з цим Протоколом; і які, таким чином, у кожному такому випадку поражають воєнні об`єкти й цивільних осіб або цивільні об`єкти, не розрізняючи їх. Крім того, ч. 5 ст. 51 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 pоку серед інших належить вважати невибірковими такі види нападів: a) напад шляхом бомбардування будь-якими методами або засобами, при якому як єдиний воєнний об`єкт розглядається ряд явно пов`язаних один з одним і розрізнюваних воєнних об`єктів, розміщених у місті, у селі чи в іншому районі, де сконцентровані цивільні особи або цивільні об`єкти; і b) напад, котрий, як можна очікувати, попутно потягне за собою втрати життя серед цивільного населення, поранення цивільних осіб та шкоду цивільним об`єктам, або те й інше разом, які були б надмірними щодо конкретної і безпосередньої воєнної переваги, якої передбачається таким чином досягти.

24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено і діє по теперішній час.

На виконання вищевказаного указу Президента України та вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №40 від 10.04.2022. Надалі ОСОБА_7 з вказаного моменту безперервно проходить військову службу в підрозділах Збройних Сил України.

Зокрема, громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №119 від 17.05.2022. Надалі, на підставі наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України №51-РС від 10.03.2023 солдата ОСОБА_4 зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 за фактом неповернення з відпустки 15.07.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.08.2023 у період з 13:00 год по 19:00 год представниками ГУР МО України за участі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 проводилась спецоперація (розвідувальний захід), яка полягала у переміщенні російського гелікоптера Мі-8 АМТШ з екіпажом у кількості 3-х осіб, що відноситься до ЗС РФ, з території РФ на підконтрольну територію України до території з приблизними географічними координатами НОМЕР_17, що знаходиться у АДРЕСА_2 ( НОМЕР_3 НОМЕР_4 НОМЕР_5 НОМЕР_6 згідно «КОДИФІКАТОРА адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад», що затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України №290 від 26.11.2020 (в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України №3 від 12.01.2021 зі змінами)).

У подальшому, у період з 09.08.2023 по 15 год 32 хв 13.08.2023, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу на посаді командира НОМЕР_7 окремого батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_8 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення озброєння в Україну, у тому числі про його переміщення територією України, якщо така інформація не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 чи Службою безпеки України або в офіційних джерелах країн-партнерів, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_7 , реалізуючи вказаний кримінальний протиправний умисел, у період з 09.08.2023 по 15 год 32 хв 13.08.2023 здійснив збір інформації про проведення спецоперації, яка відбулась 09.08.2023 у період з 13:00 год по 19:00 год поблизу с. Бугаївка Чугуївського району Харківської області, за участі представників ГУР МО України та військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 щодо переміщення озброєння, а саме гелікоптера Мі-8 АМТШ, з території Російської Федерації в Україну, у тому числі про їх переміщення територією України, якщо така інформація не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 чи Службою безпеки України або в офіційних джерелах країн-партнерів, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел до кінця, перебуваючи за місцем дислокації підрозділу поблизу м. Лиман Донецької області, 13.08.2023 у період з 15 год 32 хв по 15 год 33 хв, будучи обізнаним про наявність у ОСОБА_4 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , посвідчення журналіста-кореспондента друкованого засобу масової інформації « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та реальної можливості поширення зібраної інформації до необмеженого кола осіб через мережу Інтернет, здійснив поширення зібраної інформації останньому шляхом надсилання повідомлень через месенджер «WhatsApp» зі свого облікового запису, що використовує для входу телефон Ірhone 13 Pro Max, номер моделі НОМЕР_9 , серійний номер НОМЕР_10 , IMEI: НОМЕР_11 , з номером телефону НОМЕР_12 на обліковий запис ОСОБА_4 , що використовує номер телефону НОМЕР_13 .

Надалі, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 15 год 33 хв 13.08.2023 по 21 год 33 хв 13.08.2023, перебуваючи у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, отримав з облікового запису «WhatsApp» з номером телефону НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_7 , на власний обліковий запис «WhatsApp», що використовує для входу телефон Samsung Galaxy M32 IMEI1: НОМЕР_14 , IMEI2: НОМЕР_15 , з номером телефону НОМЕР_13 , зібрану інформацію у вигляді текстових повідомлень та фотографії на якій зображено гелікоптер Мі-8 АМТШ.

Того ж дня, приблизно о 21 год 33 хв 13.08.2023, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи до кінця кримінальний протиправний умисел, поширив вказану інформацію через мережу Інтернет в « ОСОБА_8 », на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », записавши відеозвернення про вказану вище спецоперацію та опублікувавши його за посиланням - « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Вказаний відеозапис є відкритим для необмеженого кола переглядачів.

Відповідно до відповіді ГУР МО України № 222/10Ф/5943 від 01.09.2023 інформація про проведення вказаної вище спецоперації до 23.08.2023 не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 чи Службою безпеки України або в офіційних джерелах країн-партнерів, в умовах воєнного стану.

Крім того, поширення вказаної інформації спричинило тяжкі наслідки, а саме вчинення кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що виразилося у застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддання наказу про вчинення таких дій, що полягали у здійсненні використання заборонених засобів і методів ведення бойових дій, які мають невибірковий характер дії, та заборонені ч. 4, 5 ст. 51 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 pоку, Конвенцією про заборону або обмеження застосування конкретних видів звичайної зброї, які можуть вважатися такими, що завдають надмірних ушкоджень або мають невибіркову дію, представниками ЗС РФ та підконтрольними РФ збройними військовими формуваннями обстрілів 14.08.2023 у період приблизно з 12 год по 14 год території н.п. Бугаївка Чугуївського району Харківської області касетними боєприпасами з реактивної системи залпового вогню «Ураган», що призвело до ураження:

цивільного населення, некомбатантів, а саме:

поранення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка перебувала в момент обстрілу на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 ;

поранення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який перебував в момент обстрілу на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 ;

поранення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка перебувала в момент обстрілу на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 ;

спричинення моральної шкоди ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка перебувала в момент обстрілу у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 ;

цивільних об`єктів, що не є законною військовою ціллю:

магазину за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

домоволодіння з надвірними прибудовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та в якому на момент обстрілу проживала цивільна особа, некомбатант, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

домоволодіння з надвірними прибудовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та в якому на момент обстрілу проживала цивільна особа, некомбатант, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

сільського будинку культури з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент обстрілу не функціонував;

приміщення з господарськими будівлями Бугаївського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) "Веселка" Бугаївської сільської ради Чугуївського району Харківської області за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент обстрілу не функціонував;

домоволодіння з надвірними прибудовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , та в якому на момент обстрілу ніхто не проживав.

приміщення амбулаторії загальної практики - сімейної медицини за адресою: АДРЕСА_2 ;

домоволодіння з надвірними прибудовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , та в якому на момент обстрілу остання проживала;

транспортного засобу марки NISSAN модель LEAF д.р.н. НОМЕР_16 , що в момент обстрілу знаходився поблизу приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та належний на праві приватної власності ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Крім того, поширення вказаної інформації спричинило тяжкі наслідки для ГУР МО України, що полягало у зміні, коригуванні та скасуванні інших розвідувальних заходів.

Матеріали, якими обґрунтовується підозра стосовно ОСОБА_4 є: рапорт про виявлене кримінальне правопорушення від 21.08.2023, відповідь на запит з в/ч НОМЕР_1 № 2567 КП від 31.08.2023, №3058/КП від 29.09.2023, №580 від 07.02.2024, відповідь з ХОВА №08.01-11/460 від 06.02.2024 протокол огляду щодо свідчень ОСОБА_20 від 05.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 02.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_21 від 05.09.2023, протокол допиту свідка Устименка 01.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_22 від 05.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 31.08.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_23 від 13.11.2023, протокол огляду телефона ОСОБА_23 від 23.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_24 від 13.11.2023, протокол огляду телефона ОСОБА_24 23.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_25 від 13.11.2023, протокол огляду телефона ОСОБА_25 від 23.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_26 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_26 від 13.11.2023, протокол огляду телефона ОСОБА_26 від 23.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_27 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_27 від 13.11.2023, протокол огляду телефона ОСОБА_27 від 23.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_28 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_29 від 13.11.2023, протокол огляду телефону ОСОБА_29 від 23.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_30 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_30 від 13.11.2023, протокол огляду телефону ОСОБА_30 від 23.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_31 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_31 від 13.11.2023, протокол огляду телефону ОСОБА_31 , протокол допиту свідка ОСОБА_32 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_33 від 13.11.2023, протокол огляду телефону ОСОБА_33 від 23.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_34 від 23.09.2023, протокол огляду свідчень ОСОБА_35 від 13.11.2023, протокол огляду телефону ОСОБА_35 , висновок експерта № СЕ-19/121-24/720-КТ від 19.01.2024, протоколи проведення НСРД №70/1-19570т від 30.10.2023, №70/1-19569т від 30.10.2023, №70/1-20429т від 13.11.2023, №70/1-20467т від 14.11.2023, протокол огляду від 22.11.2023, протокол огляду від 05.02.2024 (щодо населених пунктів Бугаївка в Україні), протоколом обшуку за фактичним місцезнаходженням ОСОБА_36 від 07.09.2023, відповідь з ГУР МО № 0031827 від 30.11.2023, № 222/10Ф/5943 від 01.09.2023, відповідь на запит з ГУНП № 2973/119-75/24-03-2023 від 06.09.2023, №4530/119-75/24/03-2023 від 01.12.2023, протокол огляду від 30.08.2023 відповіді на виконання доручення слідчого з ГВ КІБ УСБУ в Харківській області № 70/1-16369 від 05.09.2023, № 70/1-16368 від 05.09.2023, № 70/1-16111 від 30.08.2023, 70/1-16502 від 06.09.2023, відповідь з ГУР МО України № 222/10Ф/5943 від 01.09.2023, протокол огляду (інтернет ресурсу) від 30.08.2023, протокол огляду (телефону та інших МНІ) від 21.08.2023, протокол обшуку за адресою фактичного проживання ОСОБА_4 від 21.08.2023, протокол огляду місця події ( АДРЕСА_2 ) з додатками від 17.02.2024, протокол огляду місця події ( АДРЕСА_2 ) з додатками від 17.02.2024, протокол огляду місця події ( АДРЕСА_2 ) з додатками від 17.02.2024, протокол огляду місця події ( АДРЕСА_2 ) з додатками від 17.02.2024, протокол огляду місця події ( АДРЕСА_2 ) з додатками від 17.02.2024, протокол огляду місця події ( АДРЕСА_2 ) з додатками від 17.02.2024, протокол огляду місця події ( АДРЕСА_2 ) з додатками від 17.02.2024, протокол огляду місця події ( АДРЕСА_2 ) з додатками від 17.02.2024.

25.01.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

25.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

29.01.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.03.2024.

31.01.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.03.2024.

11.03.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

11.03.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Допитані, у якості підозрюваних, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого їм злочину не визнали і дали покази по суті повідомленої підозри.

12.03.2024 на підставі ст. 290 КПК України, стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000837 від 16.03.2023 та надано доступ до матеріалів провадження (8 томів) та речових доказів.

Слідчий зазначає, що відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. Крім того, необхідний додатковий період часу для складання та затвердження обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, скерування до суду та проведення підготовчого судового засідання.

Разом із цим, ризики, які враховані слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_37 запобіжного заходу існують і на даний час, тому існує необхідність у продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиція учасників у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , неодноразово заявляючи слідчому судді відводи, які визнані необгрунтованими та залишені без розгляду на підставі ч. 4 ст. 81 КПК України, вважав клопотання слідчого незаконним та таким, що не підлягає розгляду.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки клопотання є необґрунтованим.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді.

3.1. Підстави для продовження строку тримання під вартою.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Разом із цим, положеннями статті 199 КПК України унормований порядок продовження строку тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України).

Статтею 290 КПК України унормований порядок відкриття матеріалів іншій стороні.

Відповідно до ч. 10 цієї статті сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

3.2. Наявність ризиків

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.2.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

3.2.2 Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування про те, що за обставин даного кримінального провадження зазначений ризик існує, оскільки на даний час органом досудового розслідування не встановлені усі обставини кримінального правопорушення, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3.2.3. Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

3.2.4. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя зазначє, що зазначений ризик при постановлення ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу не встановлений, а під час судового розгляду клопотання про продовження строку дії цього запобіжного заходу ані слідчим у клопотанні, ані прокурором не доведений.

3.2.5. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність у нього ознак прокримінальної поведінки.

3.3. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про продовження до підозрюваного строку дії запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

(1) вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права ;

(2) наявність відомостей про притягнення підозрюваного у минулому до кримінальної відповідальності;

(3) відсутність міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, відсутність родини й утриманців;

(4) наявність тяжких наслідків, спричинених кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а саме те, що поширення вказаної інформації спричинило тяжкі наслідки, а саме вчинення кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що виразилося у застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддання наказу про вчинення таких дій, що полягали у здійсненні використання заборонених засобів і методів ведення бойових дій, які мають невибірковий характер дії, та заборонені ч. 4, 5 ст. 51 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 pоку, Конвенцією про заборону або обмеження застосування конкретних видів звичайної зброї, які можуть вважатися такими, що завдають надмірних ушкоджень або мають невибіркову дію, представниками ЗС РФ та підконтрольними РФ збройними військовими формуваннями обстрілів 14.08.2023 у період приблизно з 12 год по 14 год території н.п. Бугаївка Чугуївського району Харківської області касетними боєприпасами з реактивної системи залпового вогню «Ураган», що призвело до ураження:

цивільного населення, некомбатантів, а саме:

поранення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка перебувала в момент обстрілу на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 ;

поранення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який перебував в момент обстрілу на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 ;

поранення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка перебувала в момент обстрілу на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 ;

спричинення моральної шкоди ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка перебувала в момент обстрілу у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 ;

цивільних об`єктів, що не є законною військовою ціллю:

магазину за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

домоволодіння з надвірними прибудовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та в якому на момент обстрілу проживала цивільна особа, некомбатант, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

домоволодіння з надвірними прибудовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та в якому на момент обстрілу проживала цивільна особа, некомбатант, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

сільського будинку культури з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент обстрілу не функціонував;

приміщення з господарськими будівлями Бугаївського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) "Веселка" Бугаївської сільської ради Чугуївського району Харківської області за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент обстрілу не функціонував;

домоволодіння з надвірними прибудовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , та в якому на момент обстрілу ніхто не проживав.

приміщення амбулаторії загальної практики - сімейної медицини за адресою: АДРЕСА_2 ;

домоволодіння з надвірними прибудовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належне на праві приватної власності ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , та в якому на момент обстрілу остання проживала;

транспортного засобу марки NISSAN модель LEAF д.р.н. НОМЕР_16 , що в момент обстрілу знаходився поблизу приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та належний на праві приватної власності ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що поширення зазначеної інформації спричинило тяжкі наслідки для ГУР МО України, що полягали у зміні, коригуванні та скасуванні інших запланованих розвідувальних заходів.

(5) ризик продовження чи повторення підозрюваним ОСОБА_4 протиправної поведінки.

3.4. Наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, до нього може бути застосовано виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, однак не більш ніж до проведення підготовчого судового засідання, тобто не більш ніж по 18.05.2024 (включно).

3.5. Застосування альтернативного запобіжного заходу.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, не визначає у даному кримінальному провадженні розмір застави.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів про те, що ризики вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК, не зменшилися, а також існування обставин, передбачених ч. 10 ст. 290, ч. 5 ст. 219 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки прокурором доведено, що зазначені обставини на цьому етапі кримінального провадження виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 219, 290 КПК,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів, однак не більш ніж до проведення підготовчого судового засідання, тобто не більш ніж по 18.05.2024 (включно), без визначення розміру застави.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні - начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали по 18.05.2024 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 22.03.2024.

Слідчий суддя - ОСОБА_1