Справа № 482/368/24
Номер провадження 1-кп/482/107/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області кримінальне провадження (зареєстроване в ЄРДР за №0000391 від 09.12.2023 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодружного, раніше не судимого, невійськовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, українки, громадянки України, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 05 год. ЗО хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України №2738-ІХ від 16.11.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено 18.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05 год. 30 хв. 16.11.2023 строком на 90 діб. Так, 08.12.2023 близько 16 год. 30 хв. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували поряд з територією домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , яким фактично користується ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння, у якому власник тимчасово не проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , попередньо вступивши у злочинну змову з ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та, свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спстерігає, шляхом вільного доступу зайшли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підійшли до підвалу, де помітили та викрали металеві двері від підвалу, висотою 140 см., шириною 73,5 см., товщиною 4 см. та вагою 33,25 кг, загальною вартістю 825 грн., що належать ОСОБА_9 . Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 825 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, 21.01.2024, близько 11 год. 00 хв. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 перебував в гостях у своєї матері ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно та протиправно, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та, свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов до однієї з кімнат будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де на столі помітив та викрав ноутбук марки «Lenovo» моделі «В570е», чорного кольору, з комплектуючим дротом, чорного кольору, загальною вартістю 5215 грн. 00 коп., що належить потерпілій ОСОБА_10 . Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5215 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

13.02.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КК України, щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

13.02.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КК України, щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в повному обсязі, щиро розкаялася, визнала фактичні обставини справи, встановлені слідством. Крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, надала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали прокурору письмову згоду на укладення угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Потерпілі в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяви, в яких зазначили, що просять розглянути кримінальне провадження у їх відсутності, проти затвердження угод про визнання винуватості не заперечують.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачених про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили обвинувачених погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не встановлено.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні захисниками адвокатами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які були присутні під час укладення угод.

Умови угод про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченими на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, особу ОСОБА_4 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 , яка раніше також не притягувалася до кримінальної відповідальності, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угод про визнання винуватості, укладених в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000391 від 09.12.2023 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно частин 2, 3 ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно частин 2, 3 ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

В силу п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

- металеві двері від підвалу та каркас від холодильника залишити потерпілій ОСОБА_9 , як власниці;

- ноутбук марки «Lenovo» моделі «В570е», чорного кольору, з комплектуючим дротом, чорного кольору залишити потерпілій ОСОБА_10 , як власниці.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1