Справа № 521/2997/22
Номер провадження:1-кп/521/566/24
У Х В А Л А

16 лютого 2024 року м. Одеса

Малиновським районним судом м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 у режимі відеоконференції), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі і відеоконференції) в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001034 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 357, ч.3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Малиновському районному суді м. Одеси для розгляду по суті надійшов перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001034 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 357, ч.3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 19.02.2024 року.

Прокурор подав до суду письмове клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та на обставини, які на думку прокурора свідчать про їх обґрунтованість. Також просив не визначати розмір застави.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання прокурора. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання прокурора. Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби підтримав. Також повідомив, що Бекчіу бажає служити в ЗСУ .

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_5 . Також просив задовольнити клопотання захисника ОСОБА_4 .

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримала позицію своїх захисників.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши подане прокурором клопотання та клопотання подане захисником, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Обвинуваченому ОСОБА_7 оголошено підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Під час вивчення мети та підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені органом досудового розслідування ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу слідчим суддею не зменшилися.

Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст.187 КК України може бути призначене покарання лише у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років), вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають йому утримуватись під вартою, підозрюється у вчиненні злочину проти власності, не має на утриманні дітей та інших осіб, які не можуть бути залишені без його піклування. Враховуючи викладене наявний ризик його ухилення від органу досудового розслідування та від суду, що передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, ОСОБА_7 матиме можливість незаконно впливати на потерпілих, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину поєднаному із застосуванням насильства, при цьому підозрюваний обізнаний про те, хто саме є потерпілими, йому відомо про їх зовнішність та місце проживання, крім того йому добре відомий інший обвинувачений ОСОБА_9 , в сукупності все вказує на те, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, перебуваючи на волі останній матиме можливість незаконно впливати на даних осіб та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існує ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, 06.08.2015 вироком Ізмаїльського районного суду Одеської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, обставини за яких вчинено кримінальне правопорушення, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини. Враховуючи викладене, встановлено наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Викладенні факти також свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились під час дії запобіжного заходу.

Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, або можливості зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Захисник зауважив, що обвинувачений має постійне місце проживання, де мешкає з 2019 року. Також зазначає, що потерпілі підтверджують факт компенсування їм шкоди і вони не мають претензій до ОСОБА_7 .

Аргументи сторони захисту про відсутність ризику спроби ОСОБА_7 переховуватися від суду у зв`язку із наявність місця проживання є непереконливими. Також суд зазначає, що твердження про те, що на даний час конфлікт між потерпілими та обвинуваченим ОСОБА_7 є вичерпаним та вони не мають до обвинуваченого претензій не спростовує факту вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , у вини у вчиненні якого ОСОБА_7 не визнає, а також ризиків, зазначених прокурором.

Крім того, потерпілі та свідки у вказаному кримінальному провадженні, ще не були допитані судом безпосередньо в судовому засіданні, а отже суд не виключає можливості викликання у обвинуваченого ОСОБА_7 активних дій щодо впливу, зокрема, на потерпілих та свідків, з метою спотворення їх показань в суді задля уникнення кримінальної відповідальності.

Соціальні зв`язки обвинуваченого суд безумовно враховує, але наявність місця проживання не є стримуючи фактором, який би спростував існування ризиків можливого вчинення обвинуваченим спроб ухилення від суду, здійснення тиску на інших учасників судового провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі наданих суду матеріалів кримінального провадження, обставин та характеру вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони об`єктивно існують.

У відповідності до положень ч.5 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

У відповідності до положень ч.5 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331, 350, 372, 534 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто з моменту ухвалення, а саме з 22.12.2023 року та до 15.04.2024 року, включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не визначати.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1