ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1345/23 Номер провадження 11-кп/814/885/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового розгляду ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава кримінальне провадження № 0000186 за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.08.2023 року, - щодо ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів Чернігівської області, громадянка України, освіта середня, не одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, зареєстрована по АДРЕСА_1 та фактично проживає по АДРЕСА_2 , , в силу ст. 89 КК України не судима,-

визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду, завдану злочином, в сумі 175 000 грн. та моральну шкоду в сумі 10 тисяч гривень

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

В період з 21 грудня 2022 року по 18 березня 2023 року ОСОБА_7 , разом з своїми малолітніми дітьми, ОСОБА_10 , 2012 року народження та ОСОБА_11 , 2022 року народження, проживали у будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 .

На початку лютого 2023 року, у денний час доби, малолітній ОСОБА_10 у будинку за вказаною адресою, знайшов запасний ключ від навісного замка до металевого сейфу, який знаходився у спальні будинку та в якому ОСОБА_8 зберігав мисливську зброю, документи та грошові кошти, які відкладав для купівлі квартири. У цей час ОСОБА_10 віддав вказаний ключ своїй матері, ОСОБА_7 , яка у свою чергу достовірно знаючи від сина, що у вказаному сейфі маються грошові кошти, вказаним ключем відкрила замок на сейфі та виявила у ньому грошові кошти у сумі 220 000 (двісті двадцять тисяч) гривень, а також барсетку з паспортом та важливими особистими документами ОСОБА_8 , згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 р. № 2657-ХІІ (ВВРУ. - 1992. - № 48. - Ст. 650), у редакції Закону № 2938-УІ від 13 січня 2011 р. (ВВРУ. - 2011. - № 32. - Ст. 313) із змінами до Закону № 5029-УІ від 3 липня 2012 р. (ОВУ. - 2012. - № 61. - Ст. 2471). Так, зокрема у барсетці зберігалися важливі особисті документи видані на ім`я ОСОБА_8 , а саме: його паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий Гадяцьким районним сектором ДМС в Полтавській області 16.01.2018; диплом спеціаліста за спеціальністю фізична культура виданий Черкаським державним педагогічним інститутом імені 300 річчя воз`єднання України з Росією, серії НОМЕР_2 від 25.06.1995; картка фізичної особи платника податків № НОМЕР_3 видана Гадяцькою міжрайонною ДПІ Полтавської області ДПА України від 23.09.2003 за № 18165; дозвіл на зброю № НОМЕР_4 виданого ГУНП в Полтавській області на бланку АА № 209504 від 23.02.2018, а також інші документи: свідоцтво про підвищення кваліфікації 12 СПВ 136272 видане Полтавським обласним інститутом післядипломної педагогічної освіти ім. М.В. Остроградського від 05.10.2015 № 3721 та свідоцтво про підвищення кваліфікації 12 СПВ 193634 виданим Полтавським обласним інститутом післядипломної педагогічної освіти ім. М.В. Остроградського від 06.11.2015 № 4434.

У цей час у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі закону України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, про що вона достовірно знала.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, для реалізації свого умислу ОСОБА_7 достовірно знаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, взяла до рук вищевказані грошові кошти у трьох окремих пачках, різними купюрами та номіналом, а також барсетку разом із переліченими вище важливими особистими документами на ім`я ОСОБА_8 і переховала їх до себе у шафу. Через декілька тижнів, після крадіжки, вказані грошові кошти вона витратила на власні потреби, а барсетку з документами перенесла до будинку АДРЕСА_4 , де зберігала їх, доки її злочинну діяльність не було викрито працівниками поліції.

Своїми умисними протиправними діями, зокрема крадіжкою, ОСОБА_7 завдала потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 220 000 грн., а також шляхом незаконного заволодіння його важливими особистими документами, істотно ускладнила реалізацію ним його прав, свобод та законних інтересів.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Прокурором подана апеляційна скарга, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність Просить ухвали новий вирок, яким засудити ОСОБА_12 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.3 ст.357 КК України у розмірі 50 нмдг. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рікю

Такі вимоги апелянт аргументував неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, яке виразилося у тому, що суд, призначаючи покарання порушив вимоги ч.3 ст.61 КК України, згідно якої обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор просив про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі.

Обвинувачена в судове засідання з`явилась, просила вирок суду залишити без змін, у вчиненому щиро розкаюється, зобов`язується повернути грошові кошти.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини цього провадження, проаналізував надані сторонами докази, які перевірив і оцінив з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності та дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 , у інкримінованих їй злочинах.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень та кваліфікація дій обвинуваченої за ч.4 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України учасниками судового розгляду не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження не може бути застосоване до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

З матеріалів провадження вбачається, і це не оспорюється сторонами по справі, що обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_13 , 2012 року народження та доньку ОСОБА_14 , 2022 року народження.

За таких обставин суд першої інстанції при призначенні покарання за ч.3 ст. 357 КК України допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Так відповідно до вимог ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вказаної норми, а також роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суду слід враховувати ступінь тяжкості злочину, обставини цього злочину, його наслідки і дані про особу. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, характер і ступінь тяжкості тощо).

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, в даний час працевлаштована, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій за ч.3 ст. 357 КК України покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.08.2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання за ч.3 ст. 357 КК України змінити.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4