Справа № 144/1817/23
Провадження № 1-кп/144/24/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000132 від 18.09.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що 14.08.2023 року, о 07 год. 58 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області та маючи при собі банківську картку, належну ОСОБА_5 , отриману від власника, який повідомив йому PIN- код, для зняття грошових коштів, за раптово виниклим умислом на крадіжку грошових коштів, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, та від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, та від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року), від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, а також від 06 лютого 2023 Указом Президента України №58/2023, затвердженим Законом України №2915-ІХ від 07 лютого 2023 року), Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ), Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ) підійшов до банкомату «ПриватБанк», розташованого за адресою: вул. Незалежності, 34 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, та шляхом використання відомого йому PIN-коду цієї картки, зняв грошові кошти в сумі 5700 грн, а потерпілому ОСОБА_5 повідомив, що грошових коштів на вказаній банківській картці не було, таким чином протиправно заволодів вказаними грошовими коштами, завдавши майнової шкоди останньому на вказану суму.

В подальшому викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, зокрема витратив на придбання спиртних напоїв та продуктів харчування.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 5700 гривень, яка в ході досудового розслідування відшкодована.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 25.12.2023 року, близько 09 год., ОСОБА_4 перебував за місцем проживання, що по АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_6 . Під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 один удар долонею правої руки в область обличчя, заподіявши у такий спосіб останній, згідно висновку експерта № 68 від 26.12.2023, тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин спинки носа, синця в ділянці спинки носа, саден в ділянці спинки носа, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до останнього не мають.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті, не оспорював та підтвердив їх, щиро розкаявся. Показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці, знаючи, що у країні оголошено воєнний стан, зняв із банківської картки, належної ОСОБА_5 , грошові кошти у розмірі 5700 грн. Також підтвердив обставини нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 . Роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 своїми протиправними та винними діями скоїв суспільно небезпечне діяння при встановлених у суді обставинах, яке містить склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, та ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до положень ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено тяжкий злочин та проступок.

ОСОБА_4 раніше не судимий, свою винуватість визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставинами, що відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 125 КК України, особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_4 , складеною провідним інспектором Гайсинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 09.02.2024 року, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб) є високим. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відтак, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинених злочину та проступку, як такого, що розкаявся, бажає стати на шлях виправлення, його особи, приймаючи до уваги досудову доповідь з соціально-психологічною характеристикою обвинуваченого, яка має для суду виключно рекомендаційний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення ближче до їх нижчих меж, зокрема за: ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі обвинуваченого дані, думку потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які питання про призначення покарання залишили на розсуд суду, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст. 75 КК України, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду таке покарання для обвинуваченого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов до обвинуваченого в межах даного кримінального провадження пред`явлено не було, процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65-67, 75, 76, 125, 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши йому покарання

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази у справі: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка приєднана до матеріалів кримінального провадження, повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя