Справа № 521/9355/23
Номер провадження 1-кп/356/845/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000679 від 30.12.2022 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2022 року близько 14:00 години (точний час не встановлено), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні кухні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час раптового конфлікту з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок неправомірних дій останнього, маючи прямий умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та в повній мірі усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді настання тілесних ушкоджень, яких він в силу свого віку та значного життєвого досвіду не міг не передбачати та повинен був передбачити, умисно наніс ОСОБА_7 три удари ножом в область тулуба та живота, в результаті чого заподіяв йому відповідно до висновку № 3/676 від 23.01.2023, виданого КУ «Бюро судово - медичної експертизи» ХОР, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран передньої черевної стінки, проникаючих у черевну порожнину з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура, колото-різаної рани грудної клітки справа, проникаючої у плевральну порожнину, колото-різану рану правої поперекової області, проникаючої у клітчатку товстої кишки, які виникли від дії колючо-ріжучого предмету 08.07.2022, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті з ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С. Лучанського».

Таким чином, ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що станом на 08.07.02022 року мешкав у АДРЕСА_1 . Оберемок ОСОБА_8 його сусід, проживав в цьому ж будинку, відносини з ним були складні, оскільки останній зловживав спиртними напоями, постійно влаштовував сварки як зі своєю ріднею так і з сусідами. 08 липня 2022 року приблизно об 11-12 годин дня, він зайшов до кімнати свого дядька ОСОБА_9 , який також мешкає за адресою АДРЕСА_2 , щоб оговорити сімейні справи. В цей час до дядьки у кімнату зайшов сусід Оберемок ОСОБА_8 , який був в нетверезому стані. ОСОБА_10 спочатку не помітив його у кімнаті, почав вимагати у ОСОБА_9 пенсійну картку, на якій знаходяться гроші, ОСОБА_9 не хотів давати картку, той його ударив в обличчя та відібрав пенсійну картку. Після цього він втрутився в конфлікт, почав захищати дядька, тоді ОСОБА_10 переключився на нього та наніс йому удар кулаком в обличчя. В результаті удару ОСОБА_10 вибив йому два зуба, тоді він схопив ОСОБА_11 за одяг, той також схопив його за речі, почалася штовханина внаслідок якої вони перемістилися на кухню. Знаходячись на кухні, ОСОБА_10 схопив кухонний ніж та почав йти на нього, коли відстань між ними зближалася, він взяв зі столу металевий черпак, вилив з нього суп, а потім кинув в бік ОСОБА_12 , таким чином вибивши ніж з рук Оберемка. Ніж впав на підлогу, після чого знов почали битися з потерпілим, в ході боротьби з Оберемком, він впав на підлогу присівши на коліна, а той підійшов до нього зі сторони спини та почав душити за шию лівою рукою, завив передпліччям та кулаком правої руки наносив удари хаотично по обличчю та голові. Він захищався як міг, потім Оберемок рій, знаходячись ззаду нього, почав душити двома руками. Після цього, він, захищаючись від ОСОБА_13 , лівою рукою підняв з підлоги кухонний ніж, який раніше вибив з руки потерпілого та цим ножом наніс йому два-три удари в ділянку грудної клітини та живота. Після цього ОСОБА_10 ослаб а присів на підлогу, а він побачив в нього червону пляму на одязі. Після цього він допоміг вийти потерпілому на вулицю, щоб було легше дихати, посадив на стілець, намагався перев`язати рану а потім попросив сусідів викликати швидку допомогу. Обвинувачений ОСОБА_5 не визнавав своєї провини у нанесенні потерпілому ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень внаслідок яких настала його смерть, оскільки вважає, що діяв в межах необхідної оборони.

Незважаючи на позицію обвинуваченого щодо заперечення своєї винуватості, суд вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо належних, допустимих та безсумнівно переконливих доказів, що підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчинені злочину за ч.2 ст.121 КК України поза розумним сумнівом, в обсязі обвинувачення, який суд вважає доведеним.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 зазначила, що загиблий ОСОБА_7 був її сином. Обвинувачений ОСОБА_5 її сусід, вони підтримують нормальні сусідські відносини, обвинувачений допомагає їй по господарству. 08.07.2022 року прийшла до дому, та від сусіда ОСОБА_16 дізналась, що ОСОБА_7 у той день вживав спиртні напої. Коли син заходиться в алкогольному стані, вона завжди уходила з дому, через те, що син поводив себе неадекватно та вона його боялась, часто вимушена була залишатись на роботі та жити в підвалі, залишалась в сміттєкамерах, у сусіда на горищі. В той день, після того, як дізналась, що ОСОБА_7 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, одразу пішла до сусідки. Через деякий час повернулась до дому, та побачила у своєму дворі окупантів рф, які повідомили, що ОСОБА_5 , який в той момент сидів на землі, а на його руках були одягнуті кайданки, наніс ножове порання її сину. На той момент ОСОБА_7 не було вдома, його вже забрала карета швидкої медичної допомоги. Після цього ОСОБА_5 забрали в райвідділ, а через деякий час відпустили. Зі слів сусідів дізналась, що ОСОБА_5 просив сусідів викликати швидку допомогу, бо його мобільний телефон розрядився та вимкнувся. Також до приїзду швидкої допомоги ОСОБА_5 перев`язав рану ОСОБА_7 . На наступний день зять прийшов у лікарню, та дізнався, що ОСОБА_7 зробили операцію, та він прийшов у свідомість, та попросив зятя принести йому цигарки та одежу. 12.07.2022 вранці зять пішов до лікарні принести одежу, та від лікарів дізнався, що ОСОБА_7 помер. Потерпіла розповіла суду, що при житті ОСОБА_7 часто вживав алкогольні напої, та зазвичай приходив до сусіда ОСОБА_5 , чіплявся та провокував його на конфлікти. ОСОБА_5 не реагував на подібні провокації.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , показав, що ОСОБА_5 його племінник та проживає разом з ним. 08.07.2022 року знаходився в своїй кімнаті вдома. Біля обіду прийшов сусід ОСОБА_7 та почав вимагав пенсійну карточку на алкогольні напої. Відповів, що грошей не має, на що Оберемок ОСОБА_8 вдарив його в око. Після цього він одразу почав кликати на допомогу, і прийшов племінник ОСОБА_5 , який в той момент знаходився на подвір`ї. ОСОБА_7 одразу почав лізти з бійкою до племінника, та вони вийшли в кухню. Бійку між ними не бачив, тільки чув, що вони впали на підлогу, та як хрипів ОСОБА_5 . Просив ОСОБА_7 відпустити ОСОБА_5 , на що ОСОБА_8 відповів, що він хоче задушити ОСОБА_5 . Не бачив хто поранив ОСОБА_7 , бо в той момент знаходився в кімнаті з якої не видно, що відбувається на кухні. Після бійки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийшли на вулицю, а свідок вийшов на кухню, та побачив згорнуті доріжки. Потім швидка допомога забрала потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , показав, що покійний ОСОБА_7 був його родичем, а саме рідним братом його дружини. З ОСОБА_7 ніколи не спілкувались, через те, що він вів поганий спосіб життя, зловживав алкогольними напоями. 08.07.2022 року подзвонила теща ОСОБА_15 , та повідомила, що ОСОБА_7 потрапив до лікарні з ножовим пораненням. Також теща розповіла, що сусід ОСОБА_5 заступився за неї, та в перепалці сусід схопився за ніж, та вдарив ОСОБА_7 . Дружина попросила сходити до ОСОБА_7 в лікарню провідати його. На наступний день прийшовши до лікарні, Оберемок ОСОБА_8 вийшов до нього цілком у звичайному стані. Запропонував принести йому одежу. Спитав, чи допитували його з приводу подій які відбулись, він відповів, що допитували, але він сам винен в цій ситуації, та претензій, до сусіда не має. Зазначив, що сам кидався у бійку до матері та до ОСОБА_5 . Через день прийшов знов до лікарні приніс речі, бо думав, що його будуть виписувати. Зайшов до відділення реанімації, де лежав ОСОБА_7 , а лікарі повідомили, що його перевели в операційну, бо ОСОБА_7 стало погано вночі, та його прооперували. Пішов до операційного відділення, вийшов лікар, та повідомив, що ОСОБА_7 помер під час операції. Лікар спитав, чи вживав алкогольні напої Оберемок ОСОБА_8 при житті, бо у нього була зруйнована печінка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що працює водієм на кареті швидкої медичної допомоги. 08.07.2022 був на чергуванні в бригаді з фельдшером. В обід отримали виклик «ножове поранення» за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вищевказаною адресою, сусіди чекали їх, фельдшер пішов обробляти рану потерпілого, а він готував ноші. Вийшов фельдшер, та повідомив, що треба госпіталізувати потерпілого. ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе буйно, не давав обробляти рани, не хотів їхати до лікарні. Вони з фельдшером та сусідом скрутили ОСОБА_7 та поклали на ноші. Фельдшер, оглянувши потерпілого, сказав, що підозрює що зачепило легеню, тому поліцію не чекали. В той же день в лікарні підтвердили, що ножом було пробита легеня.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, доведена в повному обсязі, та підтверджується також іншими доказами, дослідженими в ході судового засідання, а саме:

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 року, що складений у присутності понятих, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_15 впізнала під № 4 ОСОБА_7

(т. 2 а.с. 4-6);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 року, що складений у присутності понятих, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_15 впізнала під № 4 ОСОБА_5

(т. 2 а.с. 7-9);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 року, що складений у присутності понятих, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав під № 2 ОСОБА_5

(т. 2 а.с. 10-12);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 року, що складений у присутності понятих, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав під № 3 ОСОБА_7

(т. 2 а.с. 13-15);

- довідкою КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради від 03.01.2023 року, відповідно до якої підтверджується смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у лікарні ім. Лучанського, з судово-медичним діагнозом: а) перитоніт; б) відкрита рана неуточненої частини живота сполучена з внутрішньою черевною травмою; в) напад з застосуванням гострого предмету.

(т. 2 а.с. 16);

- карткою виїзду швидкої медичної допомоги № 230 від 08.07.2022 року, відповідно до якої 08.07.2022 бригада екстреної (швидкої) медичної допомоги здійснила виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . На місці виклику медична допомога надана ОСОБА_7 Пацієнту встановлений попередній діагноз: множинні проникаючі ножові поранення живота. Алкогольне сп`яніння. Його було доставлено до ХМКЛ ім. О.С. Лучанського;

(т. 2 а.с. 17);

- протоколом огляду від 04.01.2023 року, відповідно до якого старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_19 в кабінеті СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, 30, було оглянуто такі документи: 1. Відповідь на 1 арк., зі списком медичних працівників, список медичних працівників, котрі виїзжали на виклик; 2. Карта виїзду швидкої медичної допомоги (форма 110/о) № 230 від 08.07.2022 згідно якої був здійснений виклик бригади екстрено (швидкої) медичної допомоги, привід для виклику: - ножове поранення за адресою: АДРЕСА_1 , потерпілий ОСОБА_7 (зі слів), після медичного огляду встановлено попередній діагноз: множинні проникаючі поранення живота, алкогольне сп`яніння;

(т. 2 а.с. 19);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 18.01.2023 року, відповідно до якого з додатком до протоколу - описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду, а саме завірена копія медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №4587/2022 на 39 аркушах;

(том 2 а.с. 25-27);

- копією медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4587/2022 року;

(том 2 а.с. 29-67);

-протоколом огляду від 18.01.2023 року, відповідно до якого старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_19 в кабінеті СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, 30, було оглянуто такі документи: 1) Медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4587/2022 на 39 арк., згідно якої 08.07.2022 о 15:51 год. до приймального відділення хірургії КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського», було доставлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з колото-різаними ранами передньої черевної стінки, проникаючими у черевину порожнину з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура, розповсюджений жовчний фібринозний перитоніт, токсична стадія фази субкомпенсації, інтоксикація з гострою поліорганічною недостатністю 4 ст., СГНН, ГССН, ГДН, алкогольне сп`яніння, колото-різана рана грудної клітки справа, проникаюча, малий пневматрикс справа, колото-різана рана правої поперекової області проникаюча у параколон справа. Доставлено з адреси: м. Херсон, вул. Вільхова, 13а (стр. 1,2); Об`єктивний стан внутрішніх органів Зміни в органах та системах: в ділянці правої реберної дуги рана розмірами 1,5*0,5 см, накал йде підшкірно, паралельно реберній дузі, сліпо закінчується в м`язах, друга зліва й нижче від пупа 1,0 см, сліпо закінчується в пжк, третя на грудній клітці й нижче на 2,0 см, сліпо закінчується в пжк, по МКХ -10: S21.7 Множинні відкритті рани стінки грудної клітки (стр. 3); результати лабораторних досліджень № 5172 від 08.07.2022 група крові АВ (IV), резус фактор Rh (+) (стр. 10), результати лабораторних досліджень № 5172 від 08.07.2022 алкоголь в крові етанол 3.103 (стр. 11); операція №26789/726 невідкладної хірургії ургентна від 08.07.2022 16:30 год. хворий ОСОБА_7 , діагноз до операції S21.7 Множинні відкритті рани стінки грудної клітки, операція ПХО множинних колото-різаних м`яких тканин грудної клітини та передньої стінки живота; діагноз після операції: S21.7 Множинні відкритті рани стінки грудної клітки (стр. 25); операція №26803/733 невідкладної хірургії ургентна від 10.07.2022 15:20 год. хворий ОСОБА_7 , діагноз до операції: S31.83 відкрита рана неуточненої частини живота, сполучена з внутрішньою травмою, операція верхньо-середня лапаротомія, ревізія, холецистектомія, незогастральна інтубація тонкого кишечнику, санаційний лаваж та дренування черевної порожнини; діагноз після операції: S31.83 відкрита рана неуточненої частини живота, сполучена з внутрішньою травмою, колото-різана рана передньої черевної стінки, проникаюча у черевну порожнину, з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура, розповсюджений жовчний фібринозний перитоніт, токсична стадія, фаза субкомпенсації. Колото-різана рана грудної стінки справи. Колото-різана рана правої поперекової області, проникаюча у параколон справи (стр. 27) операція № 26865/746 невідкладної хірургії ургентна від 10.07.2022 17:30 год. хворий ОСОБА_7 , діагноз до операції: S27.0 травматичний пневмоторакс, операція дренування правової плевральної порожнини за Бюлау; діагноз після операції: S27.0 травматична пневмоторакс (стр.32). операція №26866/747 невідкладної хірургії ургентна від 10.07.2022 20:45 год. хворий ОСОБА_7 , діагноз до операції: J93.8 інші види пневматораксу, операція дренування лівої плевральної порожнини ліва сторона; діагноз після операція: J93.8 інші види пневматораксу (стр. 33); Епікриз посмертний з історії хвороби № 4587/2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на лікуванні з 08.07.2022 по 12.07.2022, поступив швидка (ургентно), з діагнозом Відкрита рана грудної клітки, діагноз заключний клінічний: основний S31.83 колото-різані рани передньої черевної стінки, проникаючі у черевну порожнину з пошкодженням правової частки печінки та жовчного міхура; К65.0 розповсюджений жовчний фібринозний перитоніт, токсична стадія, фаза субкомпенсації. S21.83 Колото-різана рана грудної клітки справа, проникаюча, малий пневматорокс справа. S31.0 Колото-різана рана правої поперекової області, проникаюча у параколон справа. J93.8 постреанімаційна травма грудної клітки з пневматороком зліва. 12.07.2022 в 10:33 год. була констатована біологічна смерть (стр. 34).

(том 2 а.с. 68-70);

- висновком експерта № 3/676 від 23.01.2023, відповідно до якого при вивчені наданої медичної карти потерпілого ОСОБА_7 встановлені такі тілесні ушкодження: колото-різані рани передньої черевної стінки проникаючи у черевну порожнину з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура. Колото-різана рана грудної клітки справа, проникаюча у плевральну порожнину. Колото-різана рана правої поперекової області проникаюча у клітчату товстої кишки. Рани виникли від дії колючо-ріжучого предмету, 08.07.22р. Особливості і параметри колючо-ріжучого предмету в описах ран у медичній картці не відображені. Проникаючи колото-різані рани відносяться до тяжких за критерієм небезпеки для життя. В прямому причинному зв`язку з настанням смерті знаходяться проникаючи рани черевної порожнини. Смерть настала внаслідок проникаючих колото-різаних ран черевної стінки з пошкодженням печінки і жовчного міхура, що призвело до розвитку жовчного фібрінозного перитоніту, інтоксикації і поліорганної недостатності. Смерть потерпілого констатована в КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С.Лучанського» ХМР 12.07.22 р. о 10.33 г. З моменту спричинення тілесних ушкоджень до смерті пройшов проміжок часу з 08.07.22 до 12.07.22 р. В наданій медичній картці відомостей про взяття крові і сечі на алкоголь не мається. Є запис про наявне алкогольне сп`яніння, ступінь якого не вказується.

(том 2 а.с. 74);

- висновком експерта № 10/676 від 08.02.2023, відповідно до якого при вивчені наданої медичної карти потерпілого ОСОБА_7 встановлені такі тілесні ушкодження: колото-різані рани передньої черевної стінки проникаючи у черевну порожнину з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура. Колото-разана рана грудної клітки справа, проникаюча у плевральну порожнину. Колото-різана рана правої поперекової області проникаюча у клітчатку товстої кишки. Рани виникли від дії колючо-ріжучого предмету, 08.07.22р. Яких-небудь тілесних ушкоджень, крім колото-різаних ран в наданій медичній картці не описано. Особливості і параметри колючо-ріжучого предмету в описах ран у медичній картці не відображені. Наявні в медичній картці розміри ран не дають змоги встановити ширину клинка колючо-ріжучого предмету, тому що заміри ран мають бути здійснені при зведених краях ран і вказана довжина рани. Також не вказані стан кінців ран, що не дає змоги судити про тип колючо-ріжучого предмету- чи мав цей предмет лезо і обух, або дві ріжучі кромки. Напрямки і довжини ранових каналів не вказані. Смерть настала внаслідок проникаючих колото-різаних ран черевної стінки з пошкодженням печінки і жовчного міхура, що призвело до розвитку жовчного фібрінозного перитоніту, інтоксикації і поліорганної недостатності. Проникаючи колото-різані рани відносяться до тяжких за критерієм небезпеки для життя. В прямому причинному зв`язку з настанням смерті знаходяться проникаючи рани черевної порожнини. Також в прямому причинному зв`язку перебувають проникаючи колото-різані рани з пошкодженням жовчного міхура та жовчних протоків і настання жовчного фібрінозного перитоніту, тому що жовчний перитоніт розвивається не від бактеріальних ускладнень, а від потрапляння жовчи до черевної порожнини і безпосереднього її подразнення кислотами і біологічно активними речовинами у складі жовчи.

(том 2 а.с. 77);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2023 року, що складений у присутності понятих, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 впізнала під № 4 ОСОБА_5 ;

(том 2 а.с. 78-80);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2023 року, що складений у присутності понятих, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 впізнала під № 2 ОСОБА_7 ;

(том 2 а.с. 81-83);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2023 року, що складений у присутності понятих, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 впізнала під № 2 ОСОБА_5 ;

(том 2 а.с. 84-86);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2023 року, що складений у присутності понятих, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 впізнала під № 4 ОСОБА_7 ;

(том 2 а.с. 87-89);

- висновком експерта № 24/45 від 17.03.2023, відповідно до якого в ОСОБА_5 наявні лунки на місці 22, 23 зубів. Не виключено, що ці лунки являються наслідком повних травматичних вивихів 22 та 23 зубів, які виникли від не менше однієї травматичної дії тупим предметом 08.07.2022, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В тілесних ушкодженнях ОСОБА_5 ознак їх утворення в результаті падіння з висоти власного зросту немає. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , вважаю, що їх виникнення 08.07.2022 року близько о 14:00 годині за обставин та способом, вказаними у протоколах допитів свідка ОСОБА_9 від 03.01.2023, підозрюваного ОСОБА_5 від 03.03.2023 року, протоколах проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_22 від 17.02.2023, підозрюваного ОСОБА_5 від 03.03.2023 року, а саме: від удару кулаком правої руки в ділянку щелепи зліва - не виключається;

(том 2 а.с. 92);

- висновком експерта № 16/676 від 08.03.2023, відповідно до якого при вивчені наданої медичної карти потерпілого ОСОБА_7 встановлені такі тілесні ушкодження: колото-різані рани передньої черевної стінки проникаючи у черевну порожнину з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура. Колото-різана рана грудної клітки справа, проникаюча у плевральну порожнину. Колото-різана рана правої поперекової області проникаюча у клітчатку товстої кишки. Рани виникли від дії колючо- ріжучого предмету, 08.07.22р. Яких-небудь тілесних ушкоджень, крім колото-різаних ран в наданій медичній картці не описано. Встановити в яку годину були нанесені тілесні ушкоджена не надається можливим через відсутність судово-медичних критеріїв визначення конкретного часу нанесення ушкоджень. В протоколах допиту свідка і проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 немає відомостей про обставини і спосіб нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . В протоколах допиту підозрюваного і проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 є відомості, що тілесні ушкодження наносились ножем, що відповідає встановленим у потерпілого трьох колото-різаних ран. Інші відомості відсутні- локалізація, напрямок ранових каналів.

(том 2 а.с. 95);

- висновком експерта № 21/676 від 28.03.2023, відповідно до якого при вивчені наданої медичної карти потерпілого ОСОБА_7 встановлені такі тілесні ушкодження: колото-різані рани передньої черевної стінки проникаючи у черевну порожнину з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура. Колото-різана рана грудної клітки справа, проникаюча у плевральну порожнину. Колото-різана рана правої поперекової області проникаюча у клітчатку товстої кишки. Рани виникли від дії колючо-ріжучого предмету, 08.07.22р. Встановити в яку годину були нанесені тілесні ушкодження не надається можливим через відсутність судово-медичних критеріїв визначення конкретного часу нанесення ушкоджень. В протоколах допиту підозрюваного і проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 є відомості, які не протирічать даним, отриманих при судово-медичній експертизі медичної карти ОСОБА_7 . Спричинення колото-різаних ран ОСОБА_7 способом і при обставинах, які вказані в протоколах допиту підозрюваного і проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 не виключається;

(том 2 а.с. 98);

- протокол слідчого експерименту від 21.01.2023 року та додаток до нього - диск з відеозаписом слідчої дії, відповідно до яких старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_19 у період часу з 12 годин 02 хвилини до 12 годин 09 хвилин у присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , свідка ОСОБА_9 , з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України, провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей: отриманих в ході допиту в якості свідка ОСОБА_25 .. Слідчим експериментом встановлено: всі учасники слідчої дії зібрались за адресою: АДРЕСА_1 . Перед початком слідчої дії всім учасникам роз`яснені їх права та обов`язки відповідно до їх статусу. На пропозицію слідчого відтворити обставини вчиненого кримінального правопорушення свідком якого він став, розповів та показав, як 08.07.2022 року близько 11:00 годин знаходився вдома, в кімнаті в ліжку, коли прийшов сусід ОСОБА_8 та почав вимагати карточку, та це почув племінник Піддубний ОСОБА_16 , та між ним та ОСОБА_26 почалась сварка, в ході якої ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_16 кулаком в область щелепи, казав на слідчому експерименті, після чого показав як ОСОБА_8 з ОСОБА_16 почали один одного штовхати в область грудей, схватили один одного за речі, почали штовхати один одного та виштовхались до кухні, свідок при цьому розповів, що продовжував лежати. Далі розповів, що чув хрипи ОСОБА_16 та потім ОСОБА_16 закричав: «Визвати треба швидку». Далі розповів, що вже від ОСОБА_16 стало йому відомо про те, що ОСОБА_8 почав душити ОСОБА_16 та ОСОБА_16 спричинив ОСОБА_27 тілесні ушкодження ножом. Запис на оптичному диску долучений до матеріалів справи та був оглянутий в судовому засіданні. Відеофайл збережено на оптичний диск, який досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту зазначеного протоколу огляду;

(том 2 а.с. 128-131);

- протокол слідчого експерименту від 03.03.2023 року та додаток диск з відеозаписом слідчої дії, відповідно до яких старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_19 у період часу з 09 години 38 хвилини до 09 години 53 хвилин у присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , статиста ОСОБА_30 з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України, провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей: отриманих в ході допиту в підозрюваного ОСОБА_5 . Слідчим експериментом встановлено: всі учасники слідчої дії зібралися за адресою: АДРЕСА_1 . Перед початком слідчої дії всім учасникам роз`яснені їх права та обов`язки відповідно до їхнього статусу. На пропозицію слідчого відтворити обставини вчиненого ним кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 розповів та показав як 08.07.2022 року, в обідню перерву знаходився вдома, коли прийшов сусід ОСОБА_31 та почав казати дядьку «давай карточку пенсійну», після чого розповів що втрутився та почав казати щоб той пішов. Після чого до слідчої дії було залучено в якості статиста ОСОБА_32 , на якому ОСОБА_5 показав, що він підійшов до ОСОБА_13 на відстані витягнутої руки, обличчям до обличчя та ОСОБА_8 кулаком правої руки наніс йому удар в область щелепи і від удару вибив два зуби ОСОБА_5 .. Далі ОСОБА_5 показав, що підійшов до ОСОБА_33 та виштовхнув з кімнати в приміщення кухні. Після чого, знаходячись в приміщенні кухні. Після чого, знаходячись в приміщенні кухні, показав, що Оберемок ОСОБА_8 взяв до рук ніж та зближав дистанцію між ними, показав що взяв до рук металевий черпак, вилив з нього суп на ОСОБА_12 та черпаком наносив удари по руці ОСОБА_12 з ножом. Від ударів ОСОБА_8 випустив ніж на підлогу. Після чого показав як в ході боротьби впав на коліна на підлогу та ОСОБА_8 підійшов зі сторони спіни та почав душити за шию лівою рукою, завивши руку повністю за шию спереду, давив передпліччям, та кулаком правої руки наносив удари хаотично по обличчю та голові не менше п`яти ударів, при цьому ОСОБА_5 прикривав обличчя та голову руками, відбивав руку ОСОБА_12 . Потім Оберемок ОСОБА_8 почав душити обома руками та ОСОБА_5 показав як руками підняв з підлоги ніж, який вибив раніше з рук ОСОБА_12 , взяв його в ліву руку та почав наносити удари ножом Оберемку Ю. в область живота, грудної клітини, не менше трьох ударів, при цьому ОСОБА_5 стояв на колінах, а ОСОБА_10 зі сторони спини ОСОБА_5 також в полуприсиді, душив за шию в захваті передпліччям. Від ударів ножом захват ОСОБА_11 ослаб та він сів на підлогу, тримаючись за бік, та на одежі витупала пляма крові. Пісял цього ОСОБА_5 розповів що посадив ОСОБА_11 на стілець, взяв бинт та перев`язав йому рани, після чого побіг на вулицю та просив сусідів викликати швидку допомогу. Після чого приїхала швидка та поліцейські окупаційної влади. Відеофайл збережено на оптичний диск, який досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту зазначеного протоколу огляду;

(том 2 а.с.132-135)

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Зокрема, суд вважає правильною кваліфікацією дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення включає діяння, що потягло два наслідки, а саме: тяжке тілесне ушкодження і викликану ним смерть потерпілого. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим або непрямим) щодо тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю) щодо смерті.

Для застосування ч. 2 ст. 121 КК України обов`язковим є встановлення необхідного причинного зв`язку між тяжким тілесним ушкодженням і смертю, що сталася. У разі, коли зв`язок між заподіяним потерпілому тяжким тілесним ушкодженням і смертю, що сталася, є випадковим, відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК за цією ознакою наставати не може. Так, якщо настання смерті особи, якій було заподіяно тяжке тілесне ушкодження, обумовлено зовнішніми обставинами (наприклад, випадковим забрудненням рани), то смерть не може бути поставлена за вину особі, винній в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження.

У той же час, як було встановлено в судовому засіданні, саме внаслідок дій ОСОБА_5 , які виразились в нанесенні трьох ударів ножом в область тулуба та живота потерпілому ОСОБА_7 , йому було заподіяно тяжке тілесне ушкодження, яке, в свою чергу, знаходиться в причинному зв`язку з настанням його смерті, що підтверджується показаннями самого обвинуваченого та узгоджується з письмовими доказами, що були досліджені судом.

Зокрема, як зазначає сам обвинувачений він чітко усвідомлював те, що взяв до рук кухонний ніж та наніс потерпілому три удари ножом в область тулуба та живота , після чого намагався надати йому допомогу.

Отже, зазначена поведінка обвинуваченого в момент конфлікту та механізм нанесення тілесного ушкодження, на думку суду, свідчить про те, що він мав умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, водночас самовпевнено сподівався на те, що його дії не призведуть до тяжких наслідків у виді смерті потерпілого.

Також, суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого про те, що він наніс вказані тілесні ушкодження захищаючись від потерпілого, а саме коли той почав його душити, зважаючи на те, що доказів щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , суду надано не було. Дані обставини не підтверджені в ході дослідження письмових доказів та допиту свідків.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 перевищив межі необхідної оборони, у зв`язку з відсутністю доказів про наявність необхідної оборони.

Надавши об`єктивну правову оцінку дослідженим доказам, суд дійшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Логічний аналіз вищевикладеної ч. 1 ст. 94 КПК України дає підстави дійти висновку про те, що оцінка доказів судом здійснюється за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, при цьому, сукупність зібраних доказів оцінюється з точки зору достатності та взаємозв`язку, необхідних для прийняття відповідного процесуального, в даному випадку, судового рішення.

Внутрішнє переконання це такий стан свідомості суб`єкта оцінки, коли він вважає, що зібрані й перевірені у справі докази є достатніми для вирішення питання щодо наявності чи відсутності обставин, які входять до предмета доказування, або інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і впевнений у правильності свого висновку та готовий до практичних дій у відповідності з отриманими знаннями. Закон вимагає, щоб внутрішнє переконання було обґрунтованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У справі «Кобець проти України» ЄСПЛ повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Система зібраних в кримінальному провадженні доказів повинна давати можливість зробити однозначний висновок як за кожним елементом предмета доказування, так і у справі загалом та усунути будь-які сумніви. Всі сумніви у справі підлягають об`єктивному вивченню, а якщо вичерпано можливості їх усунути, повинні тлумачитися та розв`язуватися на користь обвинуваченого.

В цьому контексті суд керується правовою позицією, викладеною в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі ККС ВС) від 04.07.2018 у справі №688/788/15-к (провадження №51-597км17), відповідно до якої поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Так, надаючи оцінку посиланням сторони захисту на те, що в матеріалах провадження відсутні прямі докази вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, а допитані судом свідки не були безпосередніми очевидцями події, тому версія подій, яку висуває ОСОБА_5 не спростована доказами сторони обвинувачення, суд наголошує на наступних обставинах.

На підставі логічного тлумачення положень ч. 1 ст. 85 КПК України вбачається, що докази в кримінальному провадженні стосовно факту вчинення кримінального правопорушення конкретною особою поділяють на прямі та непрямі.

Підставою для поділу доказів на прямі та непрямі (побічні) є характер їх відношення до обставин, які підлягають доказуванню.

Так, прямим є доказ, який прямо та безпосередньо встановлює наявність чи відсутність обставин, що доказується.

Непрямим (побічним) є доказ, який спочатку обґрунтовує наявність чи відсутність проміжного (доказового) факту, а через нього наявність чи відсутність шуканої обставини предмета доказування. Непрямі докази вказують на окремі факти, на основі логічного аналізу сукупності яких встановлюються окремі елементи складу кримінального правопорушення та інші обставини предмета доказування.

Існує правило, згідно якого один непрямий доказ не може бути покладений в обґрунтування процесуального рішення, необхідно сформувати систему непрямих доказів, в якій би кожний непрямий доказ був нібито ланкою нерозривного ланцюга.

Враховуючи вищезазначене, норми чинного КПК України не містять заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Так, в цьому контексті суд наголошує на тій обставині, що подія злочину, зокрема, нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень 08.07.2022, мала місце в умовах неочевидності, жодних безпосередніх свідків події не було, внаслідок чого всі зібрані стороною обвинувачення докази в зазначеному кримінальному провадженні, з огляду на вищевикладені положення ст. 85 КПК України, є непрямими.

Натомість, як було встановлено під час судового розгляду кримінального провадження, в тому числі із показань самого обвинуваченого ОСОБА_5 , 08.07.2022 приблизно об 14:00, в приміщенні кухні домоволодіння, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 знаходились тільки двоє осіб обвинувачений ОСОБА_5 та його сусід загиблий ОСОБА_7 .. Між ними виник черговий конфлікт, які, відповідно до показань допитаних в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_15 , свідків-сусідів ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 виникали систематично, на грунті того що ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями, постійно чіплявся до своєї матері ОСОБА_15 , до сусідів, у тому числі і до ОСОБА_5 ..

В ході чергового конфлікту, що мав місце 08.07.2022 між обвинуваченим та його сусідом ОСОБА_7 , а саме обопільної бійки, ОСОБА_5 завдав три удари ножом в область тулуба та живота потерпілого , в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран передньої черевної стінки, проникаючих у черевну порожнину з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура, колото-різаної рани грудної клітки справа, проникаючої у плевральну порожнину, колото-різану рану правої поперекової області, проникаючої у клітчатку товстої кишки, які виникли від дії колючо-ріжучого предмету (ножа), спричинив загиблому тяжкі тілесні ушкодження, що призвело до смерті ОСОБА_7 ..

Зазначений висновок суду опосередковано підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 , який під час його допиту в ході судового розгляду зазначав, що був свідком початку конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , при цьому ініціатором конфлікту був загиблий, який вимагав від нього пенсійну картку, щоб зняти гроші та придбати спиртні напої, свідок підтвердив, що бачив початок бійки, однак продовження конфлікту вже не бачив, а тільки чув, оскільки обвинувачений та потерпілий перемістилися у приміщення кухні; показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_5 який не заперечував факт конфлікту 08.07.2022 року у період часу близько 14:00 години між ним та його сусідом ОСОБА_7 , в ході якого він (обвинувачений) застосував кухонний ніж, який до цього ногою вибив з рук потерпілого, завдав загиблому цим ножом три удари в тулуб та ділянку грудної клітки; протоколом слідчого експерименту від 03.03.2023 за участю ОСОБА_5 , в ході якого останній показав, як наносив удари ножом ОСОБА_7 в область тулубу та грудної клітки; висновком експерта № 3/676 від 23.01.2023, відповідно до якого при вивчені наданої медичної карти потерпілого ОСОБА_7 встановлені такі тілесні ушкодження: колото-різані рани передньої черевної стінки проникаючи у черевну порожнину з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура. Колото-різана рана грудної клітки справа, проникаюча у плевральну порожнину. Колото-різана рана правої поперекової області проникаюча у клітчату товстої кишки. Рани виникли від дії колючо-ріжучого предмету, 08.07.22р. Особливості і параметри колючо-ріжучого предмету в описах ран у медичній картці не відображені. Проникаючи колото-різані рани відносяться до тяжких за критерієм небезпеки для життя. В прямому причинному зв`язку з настанням смерті знаходяться проникаючи рани черевної порожнини. Смерть настала внаслідок проникаючих колото-різаних ран черевної стінки з пошкодженням печінки і жовчного міхура, що призвело до розвитку жовчного фібрінозного перитоніту, інтоксикації і поліорганної недостатності; висновком експерта № 10/676 від 08.02.2023, відповідно до якого при вивчені наданої медичної карти потерпілого ОСОБА_7 встановлені такі тілесні ушкодження: колото-різані рани передньої черевної стінки проникаючи у черевну порожнину з пошкодженням правої частки печінки та жовчного міхура. Колото-різана рана грудної клітки справа, проникаюча у плевральну порожнину. Колото-різана рана правої поперекової області проникаюча у клітчатку товстої кишки. Рани виникли від дії колючо-ріжучого предмету, 08.07.22р. Яких-небудь тілесних ушкоджень, крім колото-різаних ран в наданій медичній картці не описано. Смерть настала внаслідок проникаючих колото-різаних ран черевної стінки з пошкодженням печінки і жовчного міхура, що призвело до розвитку жовчного фібрінозного перитоніту, інтоксикації і поліорганної недостатності. Проникаючи колото-різані рани відносяться до тяжких за критерієм небезпеки для життя. В прямому причинному зв`язку з настанням смерті знаходяться проникаючи рани черевної порожнини. Також в прямому причинному зв`язку перебувають проникаючи колото-різані рани з пошкодженням жовчного міхура та жовчних протоків і настання жовчного фібрінозного перитоніту, тому що жовчний перитоніт розвивається не від бактеріальних ускладнень, а від потрапляння жовчи до черевної порожнини і безпосереднього її подразнення кислотами і біологічно активними речовинами у складі жовчи.

Суд, надаючи оцінку твердженням сторони захисту з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_5 діяв з метою самозахисту від дій сусіда ОСОБА_7 , який був значно молодшим за віком, займався спортом, вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

Стаття 36 КК України містить законодавче визначення поняття «необхідна оборона», відповідно до якого необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

З урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_5 , наданих ним під час його допиту в ході судового розгляду кримінального провадження, а також з огляду на сукупність досліджених судом показань потерпілої, свідків та письмових доказів в зазначеному провадженні, суд доходить висновку про те, що в даному випадку мало місце не відвернення нападу та захист з боку обвинуваченого, а бажання заподіяти шкоду потерпілому ОСОБА_7 , на що, зокрема, вказує те, що тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 , нанесені обвинуваченим ОСОБА_5 тричі із застосуванням ножа, в той час як встановлено судом зі слів самого обвинуваченого, він зміг вибити ногою ніж з рук ОСОБА_7 , і йому вже не загрожувало нанесення ударів цим ножом з боку потерпілого, тобто ОСОБА_7 вже був позбавлений можливості чинити опір, був неозброєним та вочевидь не посягав на життя чи здоров`я ОСОБА_5 ..

Окрім того, судом встановлено, що після спричинення тілесних ушкоджень загиблому та, як наслідок, припинення, за словами обвинуваченого, протиправних дій потерпілого, обвинувачений намагався надати йому першу допомогу, покликав сусідів, просив викликати швидку допомогу, не покинув місце проживання, що свідчить про відсутність в нього умислу на позбавлення життя ОСОБА_7 ..

Водночас, суд приймає до уваги посилання захисника та обвинуваченого на те, що на момент події злочину у обвинуваченого ОСОБА_5 також були наявні тілесні ушкодження, а саме наявні лунки на місці 22, 23 зубів (не виключено, що ці лунки являються наслідком повних травматичних вивихів 22 та 23 зубів, які виникли від не менше однієї травматичної дії тупим предметом 08.07.2022, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.), внаслідок чого в ході бійки між обвинуваченим та потерпілим дійсно не виключається можливість переживання ОСОБА_5 сильних больових відчуттів, проте, з урахуванням вищевикладених обставин вчинення злочину, зокрема, факту існуючих між обвинуваченим та потерпілим тривалих неприязних відносин, завдання обвинуваченим тричі ударів ножом в ділянку тулубу та грудної клітки потерпілого ОСОБА_7 в той час, коли останній позбавлений був можливості чинити опір у зв`язку із перебуванням на відстані від обвинуваченого, вже не будучи озброєним, та спричинення йому таким чином тілесних ушкоджень, які перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із смертю ОСОБА_7 , суд доходить переконання про те, що в даному випадку обвинувачений не діяв в умовах реального посягання на своє життя та здоров`я, що, як наслідок, виключає наявність ознак необхідної оборони, а, навпаки, бажав заподіяти шкоду потерпілому. Суд також враховує що обвинувачений ОСОБА_5 , після того, як вибив ногою ніж з рук потерпілого ОСОБА_7 (обставини подій встановлені на підставі його свідчень) знаходився на достатній відстані від потерпілого для того щоб мати можливість покинути приміщення кухні та припинити конфлікт.

В даному контексті визначальною є правова позиція, викладена у постанові ККС ВС від 11.05.2021 у справі №336/4259/18 (провадження №51-6029км20), відповідно до якої для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного із перебуванням особи в стані необхідної оборони, суд повинен врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, як на цьому зауважує сторона захисту, у суду відсутні, оскільки в даному випадку обвинувачений заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження в грудну клітину де знаходяться життєво важливі органи не в умовах наявного суспільно небезпечного посягання, оскільки на момент завдання таких ушкоджень потерпілий не посягав на життя чи здоров`я обвинуваченого, натомість вже був без ножа, на достатній відстані від обвинуваченого та загрози для ОСОБА_5 не представляв.

Так, суб`єктивна сторона умисного завдання тяжких тілесних ушкоджень тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, характеризується виною у формі умислу.

При цьому, умисел, відповідно до ч. 1 ст. 24 КК України, розподіляється на прямий та непрямий.

Частини 2 та 3 ст. 24 КК України встановлюють, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки та хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Інтелектуальний момент непрямого умислу полягає в усвідомленні особою суспільно небезпечного характеру свого діяння та передбаченні його суспільно небезпечних наслідків. Непрямий умисел повністю збігається з прямим умислом за такою ознакою інтелектуального моменту, як усвідомлення. Однак інша ознака передбачення суспільно небезпечних наслідків значно відрізняється від подібної ознаки прямого умислу. Відповідно до закону при прямому умислі винний передбачає наслідки як можливий або неминучий результат свого суспільно небезпечного діяння, а при непрямому умислі він передбачає лише можливість настання таких наслідків.

Обґрунтовуючи наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 умислу саме на завдання потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень з мотивів спричинення йому шкоди (розправи над ним) на ґрунті особистих неприязних відносин, суд враховує :

- обставини, що передували вчиненню злочину (тривалі неприязні відносини між ними);

- кількість, знаряддя та спосіб заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень (завдання трьох ударів ножом в область тулуба та грудної клітини загиблого ОСОБА_7 );

- поведінку ОСОБА_5 після їх завдання, а саме надання першої медичної допомоги потерпілому, ОСОБА_5 не залишив місце події, покликав сусідів, викликав швидку допомогу.

Враховуючи викладене стороною обвинувачення на підставі наданих в зазначеному провадженні доказів була доведена суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме форма вини у виді непрямого умислу та мотив неприязні відносини, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 безумовно усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, пов`язаних із завданням ОСОБА_7 трьох ударів ножом в тулуб та грудну клітку , в тому числі у ділянку тулубу де розташований життєво важливий орган (серце), передбачав його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, які привели до його смерті, хоча й не бажав їх настання, проте свідомо їх припускав.

В цьому контексті суд звертає увагу на роз`яснення, що містяться в п.п. 20, 22 Пленуму ВС України № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003, відповідно до яких для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Водночас, заслуговує на увагу правова позиція, викладена в постанові ККС ВС від 23.04.2020 у справі №577/3894/14 (провадження №51-500км19), згідно якої основна сутність непрямого умислу в його вольовій сфері психічної діяльності. Особливість вольової ознаки полягає у відсутності бажання настання суспільно небезпечного наслідку. Незважаючи на передбачення можливості настання такого наслідку, особа не має потреби.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також враховує його стан здоров`я, згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Крім того, суд враховує поведінку ОСОБА_7 , яка передувала вчиненню злочину, а саме те, що він поводив себе агресивно, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується показами свідків та медичною документацією.

В ході судового розгляду судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, оскільки зазначені в обвинувальному акті обставини такі як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинну, не знайшли свого підтвердження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Крім того, відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо. Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

Отже, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставин та наслідків вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, посткримінальну поведінку обвинуваченого, ставлення до вчиненого, судом не встановлено підстав для призначення ОСОБА_5 покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, а тому призначає мінімальне покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали Центрального районного суду міста Миколаєва та з цього часу, а саме з 26 березня 2024 року, рахувати строк відбуття покарання.

Речові докази в провадженні:

-відповідь на 1 арк., зі списком медичних працівників, список медичних працівників, котрі виїжджали на виклик; Карта виїзду швидкої медичної допомоги (форма 110/о) № 230 від 08.07.2022 згідно якої був здійснений виклик бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, привід для виклику: - ножове поранення за адресою: АДРЕСА_1 , потерпілий ОСОБА_7 (зі слів), після медичного огляду встановлено попередній діагноз: множинні проникаючі поранення живота, алкогольне сп`яніння зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000679 від 30.12.2022; медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 №4587/2022 на 39 арк. - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000679 від 30.12.2022

Стягнути з ОСОБА_5 2258 ( дві тисячі двісті п`ятдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійки за проведення судових експертиз на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1