Єдиний унікальний номер судової справи 201/4926/14-к
Номер провадження 1-кс/201/1485/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із заявою обвинуваченої ОСОБА_2 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного 22 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000780 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження, внесене 22 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000780 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_2 заявила відвід головуючому судді ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2024 року заяву обвинуваченої ОСОБА_2 зафіксовану про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 розподілено до розгляду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з частиною 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02), зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Крім того відповідно до положень Кодексу суддівської етики та п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Таким чином, у кримінальному процесуальному законі закріплено інститут відводу судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут самовідводу є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Ознайомившись із заявою обвинуваченої ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 , вважаю за необхідне заявити про самовідвід з наступних підстав.

Як встановлено, вказане кримінальне провадження № 0000780 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України у період 2016 року перебувало в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

Суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 заявлено самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 0000780, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2012 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, з мотивів усунення будь-яких сумнівів у обвинуваченої та інших учасників судового провадження щодо неупередженості судді ОСОБА_1 , про що постановлено ухвалу 28 жовтня 2016 року.

Слід зауважити, що під час здійснення судового провадження за вказаним кримінальним провадженням під головуванням судді ОСОБА_1 , обвинувачена ОСОБА_2 неодноразово заявляла головуючому відводи, вважаючи суддю упередженою при розгляді її справи, ініціювала численні заяви про вчинення суддею ОСОБА_1 службових злочинів, у тому числі, за фактами зловживання службовим становищем та фальсифікації матеріалів даного кримінального провадження.

Отже, з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, вважаю за необхідне заявити про самовідвід від розгляду заяви обвинуваченої ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 , поданої в межах кримінального провадження № 0000780 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, від участі у розгляді якого суддею ОСОБА_1 28 жовтня 2016 року заявлено самовідвід, про що постановлено відповідне судове рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 82, КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У справі № 201/4926/14-к (провадження № 1-кс/201/1485/2024) за заявою обвинуваченої ОСОБА_2 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного 22 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000780 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України заявити самовідвід.

Заяву обвинуваченої ОСОБА_2 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного 22 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000780 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1