Справа № 953/3912/24
н/п 1-кс/953/4061/24
"10" червня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Власник майна в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та клопотання підтримав.
Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду в системі «Електронний суд» спрямувала заяву, в якій просила розглядати клопотання за її відсутності, та вважає за можливе частково задовольнити клопотання власника майна, та змінити місце зберігання транспортного засобу та передати його власнику на відповідальне зберігання, заборонивши його користування, розпорядження та відчуження.
Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явився, на адресу суду в системі «Електронний суд» спрямував заяву, в якій просив розглядати клопотання за його відсутності, та проти задоволення клопотання не заперечував.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 травня 2024 року накладено арешт на автомобіль "Fiat Doblo", р.н. НОМЕР_1 , який належать на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження, та користування, та визначено місцем його зберігання на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно повідомлення слідчого та прокурора транспортний засіб оглянутий, та отримані висновки експерта, в подальшому проведення слідчих дій з автомобілем не планується.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Передати автомобіль "Fiat Doblo", р.н. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власнику вказаного майна, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна з визначенням місця його зберігання за адресою: АДРЕСА_1 (на території ГК «60 Років жовтня», гараж № НОМЕР_3 ).
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6