Справа № 134/35/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2023 року за № 0000162, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

Молодший інспектор відділу нагляду і безпеки державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» ОСОБА_7 , будучи відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, діючи умисно, вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 26.10.2023 року у проміжок часу з 20 год. 30 хв. до 22 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у вільний від виконання обов`язків за посадою час на території кафе-бару «SV», що розташоване по АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки на ґрунті висловлених потерпілим ОСОБА_5 образ на адресу обвинуваченого ОСОБА_7 та його родичів, раптово, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс останньому один удар в область голови та декілька разів його штовхнув, внаслідок чого той впав на землю.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, обвинувачений ОСОБА_7 , утримуючи ОСОБА_5 за одяг в положенні лежачи, упродовж 30 секунд хаотично наніс останньому кулаками рук ще близько 10 ударів в область голови, чим заподіяв тілесні ушкодження.

Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на верхній губі, травматичної екстракції першого зуба на верхній щелепі з лівої сторони, які відповідно до висновку експерта № 075 від 27.10.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального проступку визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що у вечірній час 26 жовтня 2023 року він з друзями відпочивав в кафе-барі «SV», що знаходиться по вул. Лесі Українки, 13-А в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області. Потерпілий ОСОБА_5 також сидів з ними за одним столом. Вони всі вживали спиртні напої та спілкувалися. Звертаючись до нього, ОСОБА_5 навмисно називав його по імені його (обвинуваченого) брата « ОСОБА_8 », на що він робив ОСОБА_5 зауваження, однак той не реагував, переводив усе в жарти. Окрім того, ОСОБА_5 образливо висловлювався в сторону його брата через те, що останній працює в органах поліції. Внаслідок цього між ними виникла суперечка і перебуваючи на вулиці він наніс ОСОБА_5 удар кулаком в область голови, а коли той впав наніс ще декілька ударів кулаками по голові. Він планує відшкодувати потерпілому завдану шкоду, оскільки знає, що вибив йому зуб, проте на даний час не працює та не має доходів, так як через цю ситуацію він звільнився з роботи в ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)».

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що давно знає обвинуваченого, оскільки вони проживають в одному селі. У вечірню пору 26 жовтня 2023 року вони святкували в одній компанії в кафе-барі «SV», що знаходиться по вул. Лесі Українки, 13-А в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області. Обвинуваченому не сподобалося, що він звернувся до нього по кличці. Вони вийшли на вулицю, де обвинувачений почав наносити йому удари в голову і навіть після того, як він впав на землю, продовжив бити його в область обличчя, розбивши йому губу і вибивши передній зуб. Він пішов додому, а наступного дня звернувся в поліцію. Вже під час перебування кримінальної справи на розгляді в суді обвинувачений скинув йому на банківську карточку 5000 грн. Просить застосувати до обвинуваченого суворе покарання, щоб той усвідомив протиправність своїх дій і більше подібного не вчиняв.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доводиться дослідженими в судовому засідання доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.10.2023 року, в якій останній повідомив, що 26 жовтня 2023 року близько 22 год. 00 хв. в кафе-барі «SV», що знаходиться по АДРЕСА_2 місцевий житель ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинив йому тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31 жовтня 2023 року, складеним в присутності двох понятих, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 розповів та показав, як 26.10.2023 року близько 21 год. 30 хв. поблизу кафе-барі «SV», що знаходиться по вул. Лесі Українки, 13-А в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_7 кулаком своєї правої руки наніс йому три удари по обличчю, а саме в область губи з лівої сторони. Після того, як він впав на землю ОСОБА_7 продовжив наносити йому удари по обличчю, а він намагався закрити обличчя руками. В подальшому їх розборонили. Зазначене підтверджується відеозаписом цієї слідчої дії, переглянутим в судовому засіданні;

- переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з камери відеоспостереження, розташованої на літній терасі кафе-бару «SV», що знаходиться по АДРЕСА_2 , на якому зафіксовано нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 075 від 27 жовтня 2023 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на верхній губі та травматичної екстракції першого зуба на верхній щелепі з лівої сторони, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Кожен з наведених вище доказів підтверджує визначені ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто ці докази є належними.

Кожен з цих доказів отриманий в порядку, встановленому КПК України, а тому ці докази є допустимими.

Сумнівів у достовірності цих доказів у суду не має, адже усі вони повністю узгоджуються між собою.

Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор ОСОБА_3 в судових дебатах просив визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання в виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судових дебатах зазначила, що обвинувачений, наносячи потерпілому численні удари в життєво важливий орган, а саме по голові, мав би усвідомлювати настання можливих важких наслідків для його життя та здоров`я, тому покарання у виді штрафу не сприятиме виправленню та перевихованню обвинуваченого. Окрім того, він неодноразово в судових засіданнях посилався на свій важкий матеріальний стан, тому сумнівно, що він зможе сплатити штраф. Просить призначити йому будь-яке інше покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, окрім штрафу.

Обвинувачений в судових дебатах та під час останнього слова просив суд суворо його не карати, оскільки він дуже жалкує про скоєне.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

За змістом п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, є особою молодого віку, не одружений, непрацевлаштований, задовільно характеризується за місцем проживання, частково відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Суд також приймає до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, думку потерпілого, який наполягає на суворому покаранні.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Щодо поданої представником потерпілого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 заяви про компенсацію потерпілому процесуальних витрат, а саме понесених ним витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. суд вирішив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Положеннями ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів

Процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову, такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 вищезазначеного Закону).

Між потерпілим ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 08 листопада 2023 року було укладено договір (угоду) № б/н про надання адвокатських (юридичних) послуг.

Згідно з умовами вказаного договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе доручення клієнта про надання обумовленої договором юридичної допомоги в інтересах клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надану адвокатом правову допомогу, а також, у випадках передбачених договором, відшкодувати фактичні витрати адвоката, пов`язані з виконанням договору. Юридична допомога полягає у наданні адвокатських послуг потерпілому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000162 від 27.10.2023 року під час досудового розслідування та судового провадження. На визначення розміру гонорару адвоката впливають кваліфікація адвоката, ступінь важкості справи, ціна позову, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. За прийняття доручення згідно цього договору до виконання адвокату виплачується гонорар у сумі під час досудового розслідування 5000 грн. та судового провадження 5000 грн.

Інших умов щодо вартості, порядку обрахунку та оплати гонорару, а також інших витрат на надання правничої допомоги, умови договору не містять.

На підтвердження виконання робіт згідно з договором про надання правничої допомоги № б/н від 08 листопада 2023 року між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 05 січня 2024 року було підписано акт прийому-передачі робіт (надання послуг), згідно з яким адвокат ОСОБА_6 надала ОСОБА_5 наступні послуги:

1. Надання усної юридичної консультації та підготовка клопотання для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000162 від 27.10.2023 року;

2. Підготовка скарги на бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні № 0000162 від 27.10.2023 року (справа № 134/2080/23);

3. Участь в судовому засіданні при розгляді скарги на бездіяльність дізнавача у Крижопільському районному суді Вінницької області (справа № 134/2080/23);

4. Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, вивчення матеріалів по справі та підготовка правової позиції по справі;

5. Підготовка адвокатського запиту № 11/17 від 17.11.2023 року до ФОП ОСОБА_10 для отримання відеозапису з камери спостереження;

6. Підготовка клопотання про долучення доказу до матеріалів кримінального провадження № 0000162 від 27.10.2023 року;

7. Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження під час відкриття матеріалів досудового розслідування;

8. Участь в судових засіданнях в Крижопільському районному суді Вінницької області.

На підтвердження оплати ОСОБА_5 вказаних витрат представник потерпілого надала квитанцію № 23/1108 від 08 листопада 2023 року, згідно з якою адвокатом ОСОБА_6 прийнято від ОСОБА_5 гонорар в сумі 5000 грн. за договором про надання правничої допомоги № б/н від 08 листопада 2023 року та квитанцію № 24/0105 від 05 січня 2024 року, згідно з якою адвокатом ОСОБА_6 прийнято від ОСОБА_5 гонорар в сумі 5000 грн. за договором про надання правничої допомоги № б/н від 08 листопада 2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заявляв клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом - представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу суд керується відповідними правовими позиціями, які викладені Верховним Судом, зокрема в постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Керуючись принципами справедливості та верховенством права й виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого понесених ним витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (ста п`ятдесяти) годин.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Крижопільський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя