Справа № 487/5290/24
Провадження № 1-кс/487/3781/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, старший водій військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

встановив:

01.07.2024 старший слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий зазначає, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000960 від 19.06.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного заперечував щодо клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, просив визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зазначив, що ОСОБА_4 раніше не судимий, служить в лавах ЗСУ, має на утриманні неповнолітню дитину, має зареєстроване місце проживання.

Підозрюваний заперечував щодо клопотання, підтримав позицію захисника. Крім того вказав, що його вини у вчиненні кримінального правопорушення немає, оскільки він лише виконував наказ про вивіз боєприпасів, а згодом забув про їх знаходження в гаражі.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000960 від 19.06.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_4 проходить військову службу по мобілізації у період з 26.02.2022 року та по теперішній час у посаді старшого водія військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «солдат».

У період з початку лютого 2023 року до 29.06.2024 (більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , проходячи військову службу у посаді старшого водія військової частини НОМЕР_1 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час та спосіб, без передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, направленим на придбання та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, придбав бойові припаси - підривачі типу УЗРГМ-2 в кількості 29 шт., корпуси гранати Ф-1 - 7 шт., корпуси гранати РГД-5 - 28 шт., ?ВОГ-25 - 34 шт., ?протипіхотні міни МОН-50 - 4 шт., малі прилипаючі міни - 5 шт., підривачі до протипіхотних мін МВЕ-72 - 10 шт., накольні механізми МУВ-4 - 72 шт., постріли ПГ-7 - 2 шт., стартові заряди до ПГ-7 - 2 шт., наземні сигнальні патрони НСП - 4 шт., реактивні сигнальні патрони - 3 шт., сигнальни міни СМ - 7 шт., накольні механізми до СМ - 3 шт., вибухові речовини - пластична вибухова речовина з СЗ-1П - 3 кг, тротилові шашки - 6 кг, вибухові пристрої - ручні димові гранати РДГ-55Ч - 2 шт., ручну димову гранату РДГ- 2Б - 1 шт., зосереджений заряд СЗ-1П - 5 шт,, які з того ж часу незаконно зберігав за місцем свого фактичного проживання у гаражному приміщенні 295, розташованому по АДРЕСА_2 - до часу її виявлення та вилучення 29.06.2024 працівниками поліції під час санкціонованого судом обшуку.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, а саме: фактичними даними, що містяться у рапорті начальника відділу УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000960, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України встановлено, що до зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів причетний ОСОБА_4 ; фактичними даними, що містяться у протоколі обшуку за місцем фактичного проживання в гаражному приміщенні 295 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно вилучено бойові припаси - підривачі типу УЗРГМ-2 в кількості 29 шт., корпуси гранати Ф-1 - 7 шт., корпуси гранати РГД-5 - 28 шт., ?ВОГ-25 - 34 шт., ?протипіхотні міни МОН-50 - 4 шт., малі прилипаючі міни - 5 шт., підривачі до протипіхотних мін МВЕ-72 - 10 шт., накольні механізми МУВ-4 - 72 шт., постріли ПГ-7 - 2 шт., стартові заряди до ПГ-7 - 2 шт., наземні сигнальні патрони НСП - 4 шт., реактивні сигнальні патрони - 3 шт., сигнальни міни СМ - 7 шт., накольні механізми до СМ - 3 шт., вибухові речовини - пластична вибухова речовина з СЗ-1П - 3 кг, тротилові шашки - 6 кг, вибухові пристрої - ручні димові гранати РДГ-55Ч - 2 шт., ручну димову гранату РДГ- 2Б - 1 шт., зосереджений заряд СЗ-1П - 5 шт.; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; довідками про категорію небезпечності виявлених об`єктів.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих у судовому засіданні, слідчий суддя доходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить таке: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тож розуміючи усю тяжкість вчиненого ним злочину, останній може покинути територію Миколаївської області або виїхати на непідконтрольні Україні території. Крім того ОСОБА_4 проживає тимчасово в гаражному приміщенні, не одружений, що виключає наявність міцних соціальних зв`язків. Крім того підозрюваний є військовослужбовцем та проходить військову службу на різних територіях, на території Миколаївської області перебуває тимчасово; перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе вжити заходів щодо створення штучного алібі, шляхом підмови своїх знайомих до надання показів на його користь; ОСОБА_4 є військовослужбовцем та в разі його переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно і від військової служби, такі дії можуть набути ознак військового злочину, передбаченого ст. 407-408 КК України, тобто останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того ОСОБА_4 , в разі обрання будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, зобов`язаний повернутися до військової частини НОМЕР_2 та буде мати доступ до зброї, у зв`язку з чим існує ризик повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 неодружений, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, має зареєстроване місце проживання, вчинив кримінальне правопорушення будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізацією під час дії воєнного стану.

Крім того слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, при цьому наявний суспільний інтерес діяти саме у такий спосіб і не інакше, заради блага суспільства та з метою забезпечення невідворотності покарання за вчинене, що відповідає правовим позиціям, викладеним у рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Харченко проти України».

Отже, враховуючи наведене вище, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, а також зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Враховуючи викладене строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 слід рахувати з 29.06.2024.

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків. Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи встановленні при розгляді клопотання дані про особу підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та його роль у вчиненні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 27.08.2024 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 27.08.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського

районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1