Справа № 559/4552/23
Провадження № 1-кп/559/109/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000747 від 06.11.2023 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Смига, Дубенського району, Рівненської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, особи з інвалідністю 2 групи, з базовою загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , за згодою потерпілої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно матері ОСОБА_5 в період із 12.09.2022 до 14.06.2023, та в той час, коли в Дубенському міськрайонному суді перебував на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000607 від 13.09.2023 стосовно нього по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, вчинених 16.08.2023, 03.09.2023 та 24.09.2023, належних висновків для себе не зробив і продовжував вчиняти систематичне домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно п. b) статті 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні. За ст.43 Конвенції відповідальність за правопорушення, установлені відповідно до цієї Конвенції, настає незалежно від характеру відносин між жертвою та правопорушником. Згідно ст.3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на особисту недоторканість; кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України.

Продовжуючи свої систематичні дії, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, чим завдав їй психологічних страждань та погіршення якості життя , а саме:

1)21.10.2023 близько 15 год. 00 хв. ображав її нецензурною лайкою та шарпав за одяг;

2)22.10.2023 близько 18 год. 00 хв. порушив терміновий заборонений припис серії НОМЕР_1 від 21.10.2023, відповідно до якого на ОСОБА_3 покладено обов`язки строком на 10 діб з 21.10.2023 до 31.10.2023: залишити місце проживання постраждалої особи, заборона на вхід і перебування в місці проживання постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконавши його.

Своїми діями ОСОБА_3 , що виразилися в вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаюється. Підтвердив фактичні обставини справи. Він тоді був у запої, а матері це не подобається, їй 83 роки, вона нервова, а він втрачає контроль і зривається, то кричав, шарпав. Поліція заборонила йому бути дома і спілкуватись з матір`ю, але він на наступний день все одно знаходився на подвір`ї, в такому ж п`яному стані і знову кричав до матері, потім ночував на лавочці в парку. Зараз шкодує про все це. Не п`є з кінця жовтня взагалі, з того часу як почали переслідувати кримінально його, як викликали дот суду, то й відтоді припинились конфлікти. Вдома ще батько з ними живе, брат і сестра живуть окремо. На оренду житла він грошей немає, головне не пити - й все буде добре. В матері попросив вибачення й вона його пробачила. В неї зараз поганий стан здоров`я.

Потерпіла подала до суду заяву про проведення судового засіданні без її участі, не бажає прибувати до суду, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, фактичні обставини справи не оспорює, а при вирішенні міри покарання покладається на розсуд суду.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, подальший судовий розгляд обмежено дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином. Також дані про особу винного, який на момент вчинення кримінального правопорушення, не судимий, є особою з інвалідністю ІІ групи й робота на ногах протипоказана, який за місцем проживання характеризується позитивно і скарг на нього не надходило. На диспансерному обліку в лікаря психіатра не перебуває, а перебуває під наглядом лікаря-нарколога: розлад психіки внаслідок вживання алкоголю, стан залежності. ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку як кривдник. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставину, що обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення повторно й відносно особи похилого віку. Беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, враховуючи позицію потерпілої, а також що громадські роботи та обмеження волі не можуть бути застосовані до ОСОБА_3 через стан його здоров`я, суд робить висновок, що необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі і надати можливість особі під час іспитового строку довести своє виправлення. При призначення покарання суд також враховує, що 05.12.2023 його засуджено за ст.126-1 КК України до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, але в цій ситуації необхідне застосування ч.4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.126-1 КК України, ст. 349, 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік і 10 (десять) місяців.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю із вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.12.2023 за ст.126-1 КК України, ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 10 (десять) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців із покладанням обов`язків, за ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1