Справа № 367/9742/23
Провадження №1-кп/367/515/2024
УХВАЛА

Іменем України

23.05.2024 Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого 10.01.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

24.11.2023 до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 10.01.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор та представник потерпілої в підготовочому судовому засіданні висловив думку про наявність підстав для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, клопотань не заявив.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , вважав можливим призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні одноособово. Крім того, захисником заявлено клопотання про витребування документів, у якому захисник просить витребувати з Бориспільської окружної прокуратури або з генеральної прокуратури відомості з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань у вигляді витягу про кримінальне провадження № 0000030 від 10.01.2022 з інформацією з розділів «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли».

Прокурор та представник потерпілої заперечували проти вказаного клопотання, вважаючи його передчасним.

Дослідивши наявні матеріали, заслухавши доводи учасників судового провадження, клопотання про витребування та думку щодо нього, суд дійшов таких висновків.

Кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області відповідно до статей 32, 33 КПК України.

Підстав для прийняття рішення, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України та при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору немає.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Також, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду, суд розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Сторона захисту зазначає про необхідність дослідження відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань з метою встановлення обставин внесення до нього відомостей про кримінальне провадження, з метою встановлення факту та законності підстав проведення слідчих та процесуальних дій, наявності повноважень сторони обвинувачення. При цьому, сторона захисту безпосередньо не зазначає таких процесуальних рішень та дій сторони обвинувачення, законність яких нею оспорюються.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Власником і розпорядником Реєстру є держава в особі Офісу Генерального прокурора. Володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є Офіс Генерального прокурора (пункт 4 глави 1 розділу І Положення). Водночас уповноважені особи органів прокуратури та Національної поліції, є реєстраторами та користувачами реєстру (пункт 6,7 глави 2 розділу І Положення).

Розділом ІХ Положення передбачено, що відомості з Реєстру надаються в порядку та у випадках, встановлених КПК України, у вигляді витягу за формою, наведеною у додатку 6 до цього Положення. Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 9 вересня 2020 року (справа № 761/28347/15-к), витяг з Реєстру не є процесуальним джерелом доказів у розумінні ст. 84 КПК, а наявні в реєстрі дані лише підтверджують факти фіксації органом досудового розслідування, прокурором прийнятих ними процесуальних рішень.

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26 березня 2019 року (справа № 807/1456/17, провадження № 11-1460апп18) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення Реєстру полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них (пункт 44).

Отже, доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних рішень органу досудового розслідування чи прокурора, протоколів процесуальних дій тощо, установити їх достовірність можливо шляхом безпосереднього дослідження цих документів, а не констатування фіксування фактів внесення відомостей щодо них до Реєстру.

У свою чергу, приписапми абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України передбачена можливість подання учасниками судового провадження клопотань про витребування саме документів.

До того ж, надаючи оцінку доводам клопотання, суд зазначає, що на стадії підготовчого судового засідання суд, не володіючи матеріалами справи, позбавлений можливості оцінити наявність реальної потреби та підстави у витребуванні вказаних стороною захисту документів.

Як слідує із заявленої стороною захисту метою їх витребування, фактично захисником поставлено питання про витребування судом доказів для сторони захисту, які вона має намір використовувати під час розгляду справи.

Однак, у кримінальному провадженні суд не здійснює збирання доказів, а в рамках сприяння стороні кримінального провадження у збиранні доказів розглядає клопотання сторони захисту у порядку вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

У сторони захисту наявний механізм отримання необхідних їй відомостей, відповідно до положень ст. 333 КПК України, а також розділу ІІ КПК України з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом, шляхом звернення з клопотаннями про тимчасовий доступ до речей та документів (до електронних інформаційних систем) під час судового розгляду.

Таким чином, захисник не довів, що відомості, зазначені у клопотанні, можуть бути використані як докази та мали б суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з огляду на що клопотання про витребування інформації не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області на 10 год. 30 хв. 03.06.2024.

Справу розглядати судом одноособово.

Викликати у судове засідання прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілого та потерпілу.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про витребування витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1