Справа № 536/1688/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за ч.1 ст.289, ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

Епізод 1. 26 червня 2023 року, приблизно о 18 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , поруч з яким знаходився автомобіль Mazda 323F, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом. ОСОБА_3 зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, де на столі в альтаці виявив ключі від зазначеного автомобіля, за допомогою яких відчинив закриті водійські двері та проник до салону автомобіля Mazda 323F, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого ключем привів у дію блок запалювання, завівши двигун автомобіля, та на ньому направився в напрямку м. Кременчук Полтавської області, таким чином незаконно заволодівши зазначеним транспортним засобом, власником якого є ОСОБА_6 , а фактичним користувачем на праві усної домовленості про користування якого являється ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Епізод 2. 26 червня 2023 року, приблизно о 18 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час користування транспортним засобом Mazda 323F, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким незаконно заволодів, знаходячись поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, затвердженого Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який продовжував діяти станом на час вчинення кримінального правопорушення, шляхом вільного доступу, з бардачка автомобіля Mazda 323F, реєстраційний номер НОМЕР_1 , викрав гаманець, в якому знаходились 3 купюри номіналом по 500 гривень кожна, на загальну суму 1500 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_7 . Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень при вищевикладених обставинах визнав повністю. Суду пояснив, що влітку 2023 року, точну дату та час не пам`ятає, у нього зламався мопед та він залишив його у дворі в с.Потоки за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 . На території зазначеного домоволодіння він, не питаючі дозволу, взяв ключі від автомобіля марки «Мазда», завів його та поїхав з метою придбати ліки. По дорозі він зупинився, взяв в бардачку автомобіля гроші, які там знаходилися. Розмір грошових коштів у сумі 1500 грн. не заперечує. За ці кошти він придбав в аптеці ліки, а в барі купив собі воду та пригостив знайомих горілкою. Потім він сів за кермо автомобіля марки «Мазда», та його під час керування транспортним засобом зупинили співробітники поліції. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Вказав, що автомобіль повернуто потерпілій в неушкодженому стані, а грошові кошти має намір відшкодувати потерпілому в подальшому.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Отже, суд визнає необхідним дослідити матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих даних обвинуваченого.

Судом було досліджено характеризуючі дані на ОСОБА_3 , а саме вимогу від 29 червня 2023 року №6576/115/109/-2023, згідно якої ОСОБА_3 раніше судимий, судимості погашені згідно ст. 89 КК України; довідку Кременчуцького некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №01-14/1604 від 28 червня 2023 року, згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; характеристику Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №3860/01-25 від 29.06.2023 року, згідно якої скарг, заяв та повідомлень про порушення громадського порядку на ОСОБА_3 не надходило.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 суд вважає необхідним з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, а саме виключити кваліфікуючу ознаку повторність в діях ОСОБА_3 за фактом вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), оскільки відповідно до примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу. З вимоги від 29 червня 2023 року №6576/115/109/ -2023 на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що останній в силу ст.89 КК України не судимий, та відповідно до обвинувального акту йому не інкримінується вчинення двох і більше кримінальних правопорушень, передбачених статтями 185, 186, 189-191, 187, 262 КК України.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортним засобом та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.289, ч.4 ст.185 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом з урахуванням затвердженого прокурором обвинувального акту не встановлено, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, в якому обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не зазначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Прокурором у відповідності до ст. 338 КПК України в ході судового розгляду не змінено обсяг обвинувачення ОСОБА_3 в частині визнання обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. З цього приводу суд вважає за необхідне не визнавати в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини і характер скоєних кримінальних правопорушень; обставини, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання; на обліку у лікаря-нарколога,у лікаря-психіатра не перебуває, думку потерпілих, які в наданих заявах просили призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Таким чином, з метою виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що відповідно до вимог ст.50 КК України, необхідно призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України та у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Також, покарання обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, та з метою організації органами пробації належного контролю за його поведінкою, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», забезпечить співрозмірність діяння та кари, та буде необхідним для досягнення цілей покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. на користь держави.

Скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 червня 2023 року, а саме на мобільний телефон "Huawei" синього кольору.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі оптичний носій DVD-R, на якому маються записи з камер відео спостереження, які розташовані в приміщенні та на території розважального закладу «Незабудка» за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Д.Кострова, буд.74А, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон "Huawei" синього кольору, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області повернути законному володільцю; сумку, в якій знаходились документи, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_7 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_7 , трудова книжка на ім`я ОСОБА_7 , гаманець коричневого кольору з написом «Wallerry» в якому знаходиться: водійське посвідчення НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; картка А-банку; картка Аккордбанку; картка Ощадбанку на ім`я « ОСОБА_8 », які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити останньому за належністю; легковий автомобіль марки «Мазда» моделі «323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Mazda 323F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 повернути законному володільцю; мопед червоного кольору «Рига 13» з номерним позначенням на рамі « НОМЕР_4 », який перебуває на відповідальному зберіганні ОСОБА_9 повернути законному володільцю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1