Справа № 487/845/24
Провадження № 1-кп/487/503/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000513 від 29.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має неповну середню освіту, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

ОСОБА_3 у невстановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду дату, час та місці, за невстановлених обставин та у невстановлений спосіб, діючи умисно, придбав для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, яка відповідно до списку №2 Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, та порушуючи Закон України №60/95 - ВР від 15.02.1995 «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно почав зберігати при собі до моменту її вилучення працівниками поліції.

Так, 29.12.2023 о 12:27 год. під час затримання та складання протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок в порядку ст. 298-2 КПК України за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 добровільно видав прозорий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, обіг якої заборонено, маса PVP у складі речовини становить 0,2986г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, у вчиненні якого визнається винним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 29.12.2023 приблизно об 11-00 год. він разом зі знайомими знаходився на пустирі, біля будинку АДРЕСА_2 , де відшукували «закладки» з наркотичними засобами. Коли вони знайшли «закладку», то розподілили між собою її вміст. Потім всі друзі розбіглись, а до нього підійшли працівники поліції та спитали чи є у нього заборонені предмети. Він відповів, що у нього в кишені є пакетик з білою речовиною. Після чого, працівники поліції викликали слідчу групу. Потім приїхала слідча група, якій він, у присутності адвоката, добровільно видав пакетик з білою речовиною. Він знав, що у пакетику знаходиться психотропна речовини - PVP, обіг якої заборонено. Наркотики він вживає протягом останніх 6 років, раніше намагався лікуватися разом з братом, але до теперішнього часу не позбувся залежності. Розуміє, що порушив закон, дуже жалкує про свій вчинок та засуджує свою поведінку.

Такі показання обвинуваченим ОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції. За такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебуває, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на лікуванні у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинений кримінальний проступок необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Разом з цим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а також враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, які суттєво знижують ступень суспільної небезпечності обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та на підставі ст.. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.. 76 КК України.

Питання про стягнення процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Питання про речовий доказ суд вирішує у відповідності до правил, встановлених ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання - один рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробув анням, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, за проведення експертизи №СЕ-19/115-24/60-НЗПРАП від 08.01.2024 у сумі 1893,20 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривні 20 коп.)

Речові докази: - особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,2986 г, яка знаходиться у зіп-пакеті, поміщеному до сейф-пакету №WAR0013061, який передано до камери зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1