Справа №195/567/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 20 березня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, немаючий на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючий, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 , ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.03.2024 року, приблизно об 10 годині 20 хвилин проходив поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього, з особистих мотивів, раптово виник кримінальний умисел на незаконне проникнення до території присадибної земельної ділянки вказаного домоволодіння, належного на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є іншим володінням особи.

Реалізуючи свій кримінальний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме на незаконне проникнення до території присадибної земельної ділянки домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , в той же день, тобто 16 березня 2024 року, приблизно об 10 годині 21 хвилин, усвідомлюючи, що вхідні металеві двостулкові ворота закриті на замок-засув, а видима частина території домоволодіння огороджена суцільним дерев`яним парканом, вишукуючи інший спосіб проникнення на присадибну земельну ділянку, рухаючись по вулиці вздовж суцільного паркану і звернувши в обхід домоволодіння, зі сторони городу виявив отвір у паркані, який мав засіб охорони у вигляді прив`язаного сторожового собаки, що перешкоджав вільному доступу сторонніх осіб, після чого ОСОБА_3 , - всупереч волі законного володільця ОСОБА_4 , а так само без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав, в порушення встановленого законом порядку, за відсутність будь-яких причин для порушення недоторканості іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно, з особистих мотивів, з метою проникнення до іншого володіння особи, підійшов до виявленого отвору в паркані, де користуючись фізичною перевагою подолав перешкоду у вигляді прив`язаного сторожового собаки, яка перешкоджала його проникненню, шляхом вільного доступу через зазначений отвір вторгся на територію присадибної земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 , де прослідував та перебуваючи всупереч волі власниці на внутрішньогосподарському подвір`ї домоволодіння, був виявлений потерпілою ОСОБА_4 на місці вчинення проступку, де проігнорував її неодноразово висловлені законні вимоги залишити територію присадибної земельної ділянки за вказаною адресою.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи, чим грубо порушив ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до іншого володіння особи.

Крім того, подальшим дізнанням встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.03.2024 року приблизно об 10 годині 25 хвилин, незаконно перебуваючи на подвір`ї присадибної земельної ділянки домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , протиправно ігноруючи неодноразово висловлені законні вимоги власниці вказаного домоволодіння ОСОБА_4 залишити територію присадибної земельної ділянки за вказаною адресою, під час словесного конфлікту із потерпілою, у нього на ґрунті особистих неприязних відносин раптово виник кримінальний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей же день, тобто 16.03.2024 року приблизно об 10 годині 30 хвилин, перебуваючи на вищевказаному місці, під час сварки з ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, незаконно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_4 , де користуючись своєю фізичною перевагою, шляхом застосування власної фізичної сили, обома своїми руками вихватив із рук потерпілої віялові граблі, які складаються із металевої частини зубців, та дерев`яної частини держака, та продовжуючи діяти з єдиним умислом, утримуючи власними руками за держак дані граблі, шляхом вчинення механічних дій, завдав один удар металевою частиною граблів по правому стегну потерпілої, після чого в аналогічний спосіб завдав другий удар по лівому стегну потерпілої ОСОБА_4 , та усвідомлюючи, що остання намагається здійснити дзвінок з власного мобільного телефону про виклик допомоги, кинувши граблі з місця вчинення проступку зник.

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 89-Е від 27.03.2024, тілесні ушкодження у вигляді: синців на правому та лівому стегнах, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.162 КК України за ознаками, - порушення недоторканності житла, а саме - незаконне проникнення до іншого володіння особи, за ч.1 ст.125 КК України за ознаками, - умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_5 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125, ч.1 ст.162КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників судового провадження. Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України, тобто, порушення недоторканності житла, а саме - незаконне проникнення до іншого володіння особи, та умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень ст. ст.50,65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності один епізод, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, що його обтяжують.

Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують покарання, а також враховуючи те що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до кримінальних проступків, тяжких наслідків від кримінальних правопорушень не наступило, його ставлення до скоєного, майновий стан, суд приходить до висновку, що з метою виправлення обвинуваченого та з метою попередження вчинення ним нових злочинів, міру покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України, остаточне покарання слід визначити на підставі ч.1 ст.70 КК України. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не вбачається.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369,370,373,374,381,382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок;

- за ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази: металеві граблі віялові з дерев`яною ручкою залишити власнику; диск білого кольору myMEDIA My DVD-R, на якому знаходиться відеозапис проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

12.04.2024