Провадження № 1-кп/761/3088/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000842, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлібодар Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Перемога Лозовського району Харківської області, громадянина України, без визначеного місця проживання, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000842 від 22.02.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

Ухвалою від 18.04.2024 строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 продовжено до 16.04.2024, включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що підстави для застосування до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки не перестали існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна. Крім того, зазначив, що ОСОБА_6 раніше не одноразово судимий, не працевлаштований, вчинив корисливий злочин, не має міцних соціальних зв`язків, відтак останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 не має місця проживання, не працевлаштований, вчинив корисливий злочин, відтак останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просив суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 наміру переховуватися не має, має постійне місце проживання, буде з`являтися за кожним викликом до суду, а тому, на його думку, належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 зможе забезпечити інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням в умовах не свободи.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи захисника та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наведених захисником та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на думку захисника, відсутні. Просила суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце проживання, наміру переховуватися не має, а відтак, на її думку, належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 зможе забезпечити запобіжний захід не пов`язаний з триманням в умовах слідчого ізолятору.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи захисника та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наведених захисником та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про його особу, який не одружений, не працює, раніше не одноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому ризик щодо переховування від суду з метою уникнення покарання є цілком ймовірним.

При цьому судом взято до уваги, що судовий розгляд даної справи перебуває на початковому етапі, а тому існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема можливості перебуваючи на волі здійснювати вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що ризики визначені ст. 177 КПК України на які посилався прокурор а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обговорюючи питання щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про його особу, який не має місця проживання, раніше не судимий, в той же час обвинувачується у вчиненні корисливого особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому ризик щодо переховування від суду з метою уникнення покарання є цілком ймовірним.

При цьому судом взято до уваги, що судовий розгляд даної справи перебуває на початковому етапі, а тому існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема можливості перебуваючи на волі здійснювати вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні теж залишаться існувати та вірогідність його настання є досить високою.

Відтак, суд дійшов висновку, що ризики визначені ст.177 КПК України на які посилався прокурор а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне при продовженні їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст. 314-316, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 12 серпня 2024 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 12 серпня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1