Справа № 545/416/24
Провадження № 1-в/545/104/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до засудження проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянинки України, із середньою освітою, незаміжня, непрацюючої, раніше судимої:

- 23.07.2010 року Довгінцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 302 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці;

- 21.01.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 23.11.2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Засуджена: 07.10.2022 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 13.04.2023 року вирок залишено без змін.

Початок строку 07.10.2022 року, кінець строку 19.09.2024 року.

ВСТАНОВИВ:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, в якому просить про застосування ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вказавши, що засуджена перебуває в місцях позбавлення волі та відбула 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому засулуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

На адресу суду від засудженої та представника колонії надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, проходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 частини строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_4 засуджена 07.10.2022 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

За час відбування покарання засуджена має 9 стягнень та 1 заохочення.

Як вбачається із характеристик на засуджену ОСОБА_4 від 11.06.2023, 27.07.2023, 16.10.2023 року, затверджених начальником ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)», вона характеризувалася посередньо, засуджена не стала на шлях виправлення. (т. 2 а.о.с. 44-46, т. 2 а.о.с. 63-65).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколу № 11 від 15.06.2023, № 14 від 27.07.2023 засідань комісії ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)», згідно яких вбачається, що засуджена не довела своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці (т. 2 а.о.с. 52, 70 ) .

Як вбачається із останньої характеристики на засуджену ОСОБА_4 від 05.02.2024 вона характеризується посередньо, додержується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе, до виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, на заходи виховного вплису реагує, але не завжди робить правильні висновки. Також зазначається, що за час відбування покарання засуджена ОСОБА_4 не довела своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Відповідно дост. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право-слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Доводи клопотання ОСОБА_4 , про те, що засуджена за період відбування покарання в установі зарекомендувавала себе з позитивної сторони, стягнення відсутні, дотримується встановлених правил поведінки, працевлаштована, має заохочення, сумлінною поведінкою та працею довела своє виправлення є недостатніми для висновку про виправлення засудженої, оскільки остання за часом характеристика, направлена до суду від представника колонії щодо засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокового звільнення, не підтверджує доводи клопотання, що вона твердо стала на шлях виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_4 в повній мірі не довела своє виправлення, а тому застосування до неї умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженої ОСОБА_4 , її поведінку за весь період відбування покарання, в тому числі і за останній час, яка безпосередньо передує розгляду клопотання, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці остання довела своє виправленні і до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1