Справа №295/7719/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0001450 від 26.03.2020 про обвинувачення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам Німеччина, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, в останнє: 13.11.2019 вироком Житомирського апеляційного суду за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 27.06.2022 вироком Богунського районного суду м. Житомира за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений день, час та місці, у ОСОБА_12 , якому було достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вогнепальної зброї та бойових припасів з метою подальшого їх зберігання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_12 , в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберіганні, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ №576 від 12.10.1992, у достовірно невстановлений день, час та місці, за невстановлених обставин, придбав бойову ручну автоматичну нарізну стрілецьку вогнепальну зброю - автомат «ZASTAVA», моделі «М70АВ2», калібру 7,62 х39 мм, номер екземпляру якого « НОМЕР_1 » разом із пристроєм для безшумної і безполум`яної стрільби та 98 (дев`яносто вісім) патронів, калібру 7,62 мм, які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї та є бойовими припасами.

В подальшому, ОСОБА_12 , протягом невстановленого періоду часу, але не пізніше ніж до 26.03.2020 зберігав вказану вогнепальну зброю та бойові припаси за адресою свого тимчасового проживання по АДРЕСА_2 .

Так, 26.03.2020, приблизно о 18 годині, оперативні працівники відділу кримінальної поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області старші оперуповноважені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , оперуповноважений ОСОБА_16 спільно із поліцейськими взводу роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції командиром взводу ОСОБА_17 , інспекторами взводу ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , поліцейським взводу ОСОБА_20 , виконуючи свої службові обов`язки на підставі Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015, являючись працівниками Національної поліції України, центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, з метою протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку, на виконання розпорядження Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2019 про виконання вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 23.07.2019, що набрав законної сили та яким ОСОБА_12 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі, з метою затримання останнього прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де з дозволу користувача вказаної квартири ОСОБА_21 , зайшли до її приміщення та голосно представилися останньому працівниками поліції, висловивши вимогу ОСОБА_12 вийти із квартири для подальшого виконання зазначеного вироку суду.

В цей же час, день, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_12 , якому було достовірно відомо, що перед ним перебувають працівники поліції при виконанні службових обов`язків, одягнені у формений одяг з шевронами та нагрудними знаками, виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство працівників поліції, з метою уникнення небажаних для себе наслідків у вигляді можливого затримання та подальшого направлення для відбування покарання за указаним вироком суду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх умисних дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що працівники поліції заходять до приміщення квартири, тримаючи в руках бойову ручну автоматичну нарізну стрілецьку вогнепальну зброю - автомат «ZASTAVA», моделі «М70АВ2», калібру 7,62 х39 мм, номер екземпляру якого « НОМЕР_1 », здійснив один постріл у бік працівників поліції, проте не влучив у них. В подальшому, інспектор взводу ОСОБА_19 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_12 із табельної вогнепальної зброї «Форт-17» № НОМЕР_2 , діючи відповідно до вимог п. 4 ч. 6 ст. 46 Закону України «Про національну поліцію» здійснила один постріл у відповідь не на ураження цілі.

Таким чином, ОСОБА_12 виконав усі дії, які вважав необхідними для вчинення вказаного кримінального правопрушення, однак не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були припинені працівниками правоохоронного органу.

Крім того, у невстановленому місці, у невстановлений день, час та спосіб, ОСОБА_12 , придбав фенілнітропропен та сірчану кислоту, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин. Усвідомлюючи, що це прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю - фенілнітропропен, сірчана кислота, ОСОБА_12 самостійно, за допомогою реактивів та обладнання у невстановлений день, час та спосіб виготовив психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін без мети її збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне зберігання прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовного яких встановлюються заходи контролю, - фенілнітропропен, - сірчана кислота та психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетамін без мети їх збуту, ОСОБА_12 незаконно, але не пізніше 26.03.2020 зберігав прекурсори та психотропну речовину за місцем свого тимчасового проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 26.03.2020 о 18 годині 50 в ході проведення обшуку за вищевказаною адресою та місцем проживання ОСОБА_12 було виявлено та вилучено прекурсори, обіг яких обмежено і стосовного яких встановлюються заходи контролю, - фенілнітропропен, загальною масою 11,71221 грама, що є великим розміром, - сірчану кислоту, об`ємом 50, 589 см3, 70,056 см3, 1,324 см3 та психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, загальною масою 4,9643 грама, що є великим розміром.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні надав показання, що в березні 2020 року ввечері перебував вдома, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , разом з цивільною дружиною - ОСОБА_22 та їх спільною малолітньою донькою ОСОБА_23 . Знав що поліція його розшукує. Спав у кріслі. Двері з його кімнати були на половину відкриті. Прокинувся від криків, почув хлопок та злякався. Побачив, що невідомі люди в чорному одязі, в масках, з пістолетами в руках кричали, бігли на нього. Сприйняв їх як бандитів. Тому швидко взяв в руки свій автомат, зарядив його, зробив два кроки в глибину кімнати та здійснив один постріл в стіну кімнати, в якій перебував трохи нижче (ліворуч на 2 метри від дверей). Пострілом хотів останніх налякати, так як раніше подібні випадки траплялись через його борги. В подальшому ці люди забігли в іншу кімнату його квартири та почалась між ними словесна перепалка, під час якої вони викрикували «Магдун, кидай зброю та виходь, це поліція». Не виходив, оскільки боявся, що його вб`ють та у відповідь також викрикував «що сам на той світ не піде та якщо всі вийдуть, то він також вийде з кімнати». Після чого, йому в кімнату прискали газом, погрожували, що будуть «валити». Світло в коридорі було вимкненим, оскільки не працював вимикач. В подальшому він відкрив вікно у кімнаті та приблизно годину ні з ким не розмовляв. Далі до нього в кімнату зайшов підполковник поліції у форменому одязі та запевнив, що ніхто стріляти в нього не буде. Після чого віддав останньому свою зброю. Пояснив, що на момент пострілу не знав, що до нього прийшли працівники поліції, а також не бачив на останніх форменого одягу з відповідними знаками, оскільки було темно в квартирі. Лише пізніше, після пострілу, переконався, що це були поліцейські. Після пострілу зброю не перезаряджав та не мав наміру нікого вбивати, лише хотів себе захистити, так як відчував загрозу життю. Автомат працівникам поліції після пострілу не показував, поставив на одиночний режим та погроз поліцейським не висловлював. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України визнав повністю, однак вчинення кримінального правопорушення за ст. 348 КК України, а саме у замаху на вбивство працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, не визнав. Показав, що щиро кається. Має хворого батька. Просив суворо не карати.

Вина ОСОБА_12 знайшла своє підтвердження показаннями потерпілих, свідка та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що він є старшим оперуповноваженим Житомирського РУП та 26.03.2020 отримали оперативну інформацію про місцеперебування розшукуваного ОСОБА_12 Прибули за адресою: АДРЕСА_3 , разом із Коломійцем, Спідчуком та Кузьомком, які теж є працівниками карного розшуку. Перебуваючи на місці та маючи попередню інформацію про можливу наявність у розшукуваного ОСОБА_12 зброї, викликали на підмогу підрозділ ТОР, які прибули через 15-20 хв у складі 3 чоловіків та жінки, які одягнені у формений одяг та із спецзасобами. На місці знайшли жінку на ім`я « ОСОБА_24 », якій представились, показали фото розшукуваного ОСОБА_12 та вона підтвердила, що він наразі проживає у квартирі АДРЕСА_4 вказаного будинку, яку вона ( ОСОБА_24 ) здала в оренду за усною домовленістю. Із розмови зрозумів, що вона є власником цієї квартири. Люба добровільно показала, де знаходиться квартира, дозволила зайти та постукала у двері, їй відчинила інша жінка та працівники ТОРу, які мали заходити першими, відразу голосно повідомили, що вони з поліції і почали заходити у квартиру. Співмешканка ОСОБА_12 , яка відчинила двері жодних заперечень та заборон щодо того, що не можна заходити до квартири працівникам поліції не висловлювала та не перешкоджала. Він (потерпілий) стояв позаду на одній із сходинок у під`їзді та у дверний отвір бачив, що двері у кімнату, де знаходився Магдун відчинені. Після того, як працівники ТОРу почали заходити у приміщення один за одним, почув постріл та побачив іскри (в кімнаті дальній). Постріл був направлений в сторону працівників поліції. Куди влучила куля - не бачив. Хтось вивів жінку, що відчиняла двері квартири, він в свою чергу забрав дитину. В подальшому, із ОСОБА_12 працівники поліції довго вели перемовини, щоб той склав зброю, однак останній постійно здійснював перезарядку автомату та словесно погрожував: "Я Ваші бронежилети прош`ю повністю", що набоїв у нього вистачить на всіх та забере на той світ декількох із собою. На постріл ОСОБА_25 , поліцейська, яка була у складі ТОР, здійснила один постріл, оскільки була загроза життю поліцейських.

Аналогічні показання надав потерпілий ОСОБА_16 , зокрема, що зайшовши в квартиру, де перебував ОСОБА_12 , він разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відразу голосно повідомили: "Працює поліція, всім лежати, Торовці" і почали заходити у квартиру. З відчинених дверей кімнати, в якій перебував ОСОБА_12 , побачив на висоті метра від полу, під кутом 45 градусів, ствол зброї направленої в їх сторону. В подальшому почув постріл, якого не бачив. Працівники ТОРу були із знаками розрізнення. Кричали обвинуваченому, щоб перестав стріляти та здав зброю. Однак ОСОБА_12 сказав, що йому не має що втрачати, у в`язницю не піде і забере з собою на той світ декілька з нас, бо в нього вистачає патронів.

Також аналогічні показання надав потерпілий ОСОБА_15 , зокрема, що в коридорі було світло, двері у кімнату, де перебував ОСОБА_12 , були відчинені та бачив ствол. Після пострілу, який здійснив ОСОБА_12 , останній викрикував, що буде далі застосовувати зброю, що набоїв у нього вистачить на всіх та живим не здасться. При цьому, чув як останній декілька разів перезаряджав зброю, шляхом відтягування затвору. Постріл розцінив як посягання на їх життя.

Потерпілий ОСОБА_17 пояснив, що він є командиром взводу роти ТОР, у березні 2020 року він спільно із своїми колегами ОСОБА_26 , ОСОБА_27 і ОСОБА_28 отримали повідомлення від карного розшуку Житомирського РУП про необхідність прибуття по АДРЕСА_3 , оскільки за вказаною адресою може бути озброєна людина. По прибуттю на місце виклику їх очікувало близько 4-х працівників карного розшуку, які повідомили, що у приміщенні квартири на першому поверсі перебуває особа, яка розшукується, у зв`язку з виконанням розпорядження суду про виконання вироку та може мати зброю. Також, повідомили, що у квартирі, окрім нього, перебувають його співмешканка разом із дитиною. ОСОБА_29 жінка постукала у двері, їх відчинила співмешканка розшукуваного. Оскільки квартира знаходиться на першому поверсі, тому вони (працівники поліції) підходили та підіймались до квартири по сходам по черзі. Першим стояв біля дверей він, за ним ще троє працівників ТОРу та працівники карного розшуку. Через відчинені двері він (потерпілий) та його колеги, які знаходились позаду за ним, побачив ОСОБА_12 , а той відповідно побачив їх. Освітлення в коридорі було добре. Зазначив, що вони були у форменому одязі з шевронами та нагрудними знаками. Коли ОСОБА_25 їх побачив, потягнувся за чимось, схожим на зброю. Вони, працівники ТОРу, крикнули, що це поліція, а також хтось із них викрикнув «Зброя», що значило небезпеку та необхідність укриття, приведення власної зброї у готовність. Він пам`ятає, що його колега ОСОБА_26 забирала жінку із дитиною на сходинковий майданчик, а вони із хлопцями просунулись вперед і почули постріл, у зв`язку з чим змушені були забігти до кімнати, яка була зправа по коридору, щоб сховатись. Бачив ствол автомата, наведений на них. Висловили ОСОБА_12 вимогу здати зброю, однак останній відмовлявся, повторюючи щоб до нього не підходили, бо він вистрелить ще, демонстрував зброю, погрожував, що не піде один, а забере їх з собою. В подальшому, перемовини із ним тривали більше півтори години, після чого його було затримано.

Потерпілий ОСОБА_18 пояснив, що він є інспектором роти ТОР, у березні 2020 року приблизно у проміжку часу від 17 до 18 години він спільно із своїми колегами ОСОБА_26 , ОСОБА_27 і ОСОБА_30 отримали повідомлення від карного розшуку Житомирського РУП про необхідність прибуття по АДРЕСА_3 . Прибувши на місце події, вони побачили 3 чи 4 працівників карного розшуку, які показали їм квартиру, де знаходиться особа, яка перебуває у розшуку, у зв`язку із виконанням вироку суду. Заходив до квартири другим, голосно крикнули "Поліція", побачив обвинуваченого, який сидів на кріслі чи дивані, який побачивши їх потягнувся за зброєю. Почув чіткий звук затвору зброї, після якого пролунав постріл та разом із ОСОБА_30 та ОСОБА_27 швидко змістились у кімнату, яка була по коридору справа, щоб сховатись. ОСОБА_26 в цей час знаходилась біля дверей, забирала жінку та дитину із дверного отвору. Поліцейська ОСОБА_19 у відповідь також здійснила один постріл. Обвинувачений кричав, що він живим не здасться, в тюрьму не піде, перемовини із ним тривали дуже довго. Після затримання, в кімнаті де перебував Магдун виявлено зброя та патрони.

Потерпіла ОСОБА_19 пояснила, що вона є інспектором роти ТОР, у березні 2020 приблизно о 18 годині вона спільно із колегами ОСОБА_28 , ОСОБА_27 і ОСОБА_30 прибули на виклик «Зброя, вибухівка» по АДРЕСА_3 на допомогу працівникам Житомирського РУП. Працівники Житомирського РУП повідомили, що у квартирі знаходиться особа, яка розшукується за вироком суду та при собі має зброю. Із числа працівників ТОР до квартири заходила останньою, коли пролунав постріл, вона ще всередину не увійшла, знаходилась у дверному отворі, а тому вивела жінку із дитиною та здійснила постріл у відповідь не на ураження цілі, а з метою припинити дії стріляючого. Бачила, як ОСОБА_12 до цього вийшов до дверей своєї кімнати зі зброєю, яку перезарядив, дуло якої було спрямоване у бік працівників поліції. Відбувся спалах, побачила димок від пострілу. Після цього, під час довгих перемовин з обвинуваченим, який був агресивно налаштований, останній декілька раз перезаряджав зброю, просив, щоб його відпустили, а якщо ні, то живим не здасться.

Аналогічні показання надав потерпілий ОСОБА_20 , зокрема, що заходив до квартири третім, бачив як обвинуваченимй взяв зброю, а в подальшому пролунав постріл, після викрику «зброя» пролунав постріл колеги. ОСОБА_12 кричав " я всіх завалю та у тюрьму не піду".

Свідок ОСОБА_31 пояснив, що працював оперуповноваженим Житомирського РУП. 26.03.2020 за оперативною інформацією, з метою затримання розшукуваного ОСОБА_12 , разом із колегами ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , його братом Кузьомком та працівниками ТОРу, перебували біля буд. АДРЕСА_3 . Він з братом блокували можливий вихід розшукуваного через вікно та знаходились весь час на вулиці. Через 5-7 хв після того, як в під`їзд зайшли працівники ТОРу та РУПу він почув хлисткий по звуку постріл, який був набагато на його думку сильнішим, ніж постріл з пістолета. Він у під`їзд та квартиру не заходив, постійно знаходився на вулиці, охороняв разом з братом прилеглу до будинку територію. В подальшому від ОСОБА_14 дізнався, що ОСОБА_12 стріляв у їх напрямку зі зброї.

Вказані потерпілі та свідок до вказаної події обвинуваченого не знали, неприязних відносин не мали, тому обмовляти останнього підстав не мають.

Згідно картки-виклику на лінію «102» від 26.03.2020 вбачається, що о 18 год. 03 хв. за адресою: АДРЕСА_2 викликано СОГ, у зв`язку із затриманням Магдуна, який перебуває у розшуку, в квартирі зберігається зброя.

Заявою ОСОБА_35 , яка надала свою згоду на проведення невідкладного обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_5 .

Протоколом обшуку квартири АДРЕСА_5 від 26.03.2020, який легалізовано ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2020, в ході якого виявлено та вилучено психотропні речовини, прекурсори, вогнепальну зброю, бойові припаси, три металевих предмета рудого кольору розміром близько 2,5х2см, предмет ззовні схожий осереддя кулі, відстріляну деформовану кулю калібру 9 мм. Крім того, в ході дослідження відеозапису обшуку судом встановлено місце розташування ОСОБА_12 зі зброєю, напрямок дії здійсненого ним пострілу, а саме влучання ним у стіну (навпроти якої ОСОБА_12 перебував) на невеликій відстані від дверного отвору, за яким перебували працівники поліції та наявність слідів рикошету на протилежній стіні.

Протоколом ОМП від 27.03.2020, проведеного у під`їзді буд. АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено стріляну гільзу від зброї інспектора роти ТОР ОСОБА_19 .

Протоколом огляду від 27.03.2020, за участю спеціаліста оглянуто автомат, вилучений в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , який виготовлений промисловим способом та обладнаний, як для здійснення одиночних пострілів так і для секційних пострілів (чергою).

Висновками судових експертиз зброї №6/4-109 від 08.04.2020, №6/4-108 від 03.04.2020, висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів №9/2-348 від 13.05.2020, №9/2-345 від 05.05.2020, №9/2-356 від 19.05.2020, №9/2-357 від 06.05.2020, №9/2-349 від 05.05.2020, №9/2-358 від 18.05.2020, що підтверджують обставини, які не заперечуються стороною захисту та які визнав в ході судового розгляду обвинувачений.

Протоколами слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 від 13.05.2020, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, під час яких потерпілі відтворили механізм здійсненого пострілу, що узгоджується з їх показами, даними безпосередньо суду.

Висновком судової експертизи зброї №6/4-168 від 03.06.2020, відповідно до якого патрон, стріляна гільза від якого надана на дослідження (вилучена у під`їзді за адресою: АДРЕСА_3 ), був відстріляний з наданого на дослідження пістолету марки «ФОРТ», що належить УПП НПУ та сліди від каналу ствола зброї на оболонці кулі (вилученої у приміщенні квартири) залишені складовою частиною наданого для дослідження пістолету «ФОРТ», що узгоджується із версією події працівників поліції щодо здійсненого у відповідь пострілу потерпілої ОСОБА_19 та спростовує покази обвинуваченого, що пострілів у відповідь не чув.

Висновком комісійної судової експертизи зброї №6/4-184 від 18.06.2020, відповідно до якого три металеві деформовані частини оболонки кулі належать до однієї кулі, а саме 7, 62 мм від проміжного патрона зразка 1943 року, що повністю узгоджується із висновком судової експертизи зброї №6/4-109 від 08.04.2020 (відповідно до якого автомат застава має калібр патронів 7, 62 мм) та висновком судової експертизи зброї №6/4-108 від 03.04.2020 (відповідно до якого вилучені у приміщенні квартири 98 набоїв є проміжними патронами зразка 1943 року із калібром 7, 62 мм). Крім того, особа, яка володіла даною зброєю могла здійснити стрільбу чергою. Згідно вказаного висновку експерта куля розфрагментувалась внаслідок зіткнення з стіною кімнати, що на думку експерта впливає на дії стріляючого, а саме дрібні розфрагментовані уламки кулі можуть влучити у стріляючого, якщо відстань від стріляючого до перешкоди незначна, внаслідок чого стріляюча особа получить тілесні ушкодження, які можуть вплинути на подальші його дії. Пошкодження, яке наявне в правій стіні дальньої кімнати кв. № 4, є основним вхідним сліпим вогнепальним, яке утворене снарядом у виді кулі від 7, 62 мм проміжного патрону зразка 1943 року. Постріл був проведений зправа наліво, відносно напрямку зору (вікно кімнати знаходилось зліва, двері кімнати з права), зброя трималась не штатно (без упора в плече) орієнтовно на рівні поясу. Відповісти на запитання з якої відстані було здійснено постріл не надається можливим по причині того, що в матеріалах провадження відсутнє дослідження змивів або безпосередньо об`єктів носіїв (вирізи з обоїв навколо пошкоджень) на факт наявності в них або на них продуктів пострілу та розмірів ореолів їх розміщення. Крім того, згідно вказаного висновку експерта можливо стверджувати, що ОСОБА_12 рухався під час візуального контакту з потерпілими та здійснив постріл в напрямку потерпілих, знаходячись за правою стіною дальньої кімнати №4.

Відповідно висновку судово-психіатричного експерта №158-2020 від 09.06.2020 ОСОБА_12 на даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок комбінованого вживання наркотичних речовин, стан компенсації. Даний діагноз відповідає критеріям шифру Р 19.71 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вказані особливості зі сторони психіки у ОСОБА_12 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології особистості та не позбавляють його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. Не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Згідно наказів (витягів) від 20.02.2019 № 24 о/с, 21.12.2018 № 249 о/с, 19.06.2020 №160 ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 призначено на посади оперповноважених Житомирського РУП.

Згідно наказів (витягів) від 01.10.2018 № 937 о/с, 26.11.2019 № 929 о/с, від 01.10.2018 № 937 о/с, 10.02.2020 № 108 о/с ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 призначено на посади взводу №2 роти тактико-оперативного реагування.

Вироком Житомирського апеляційного суду від 13.11.2019, ОСОБА_12 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно розпорядження від 21.11.2019 даний вирок набрав законної сили 13.11.2019, що підтверджує законність дій працівників поліції про затримання ОСОБА_12 .

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, заслухавши пояснення допитаних потерпілих, свідка, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що перелічені докази є належними, допустимими та достовірними, такими що доповнюють одне одного, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для доведення винуватості обвинуваченого. Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_12 , які отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, за наведених у вироку обставин, доведена у повному обсязі.

В ході розгляду судом встановлені всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, ретельно досліджені всі надані суду докази, і суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненні злочину за ст. 348 КК України, і вважає що факт вчинення злочину знайшов підтвердження у судовому засіданні.

Статтею 348 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вбивство або замах на вбивство працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку.

Виходячи з положень зазначеної статті основним безпосереднім об`єктом злочину є нормальна службова діяльність працівників правоохоронних органів, авторитет цих органів.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 348 КК України полягає у посяганні на життя (умисне вбивство або замах на умисне вбивство) осіб, визначених диспозицією статті - працівників правоохоронного органу. При цьому форми і способи посягання на життя потерпілих для кваліфікації значення не мають. Об`єктивна сторона цього злочину полягає у вчиненні діяння, спрямованого на позбавлення життя зазначених у диспозиції ст. 348 КК України осіб.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується умисною формою вини. Винний усвідомлює, що посягає на життя працівника правоохорнного органу або інших осіб, визначених в диспозиціії ст. 348 КК Укрнаїни, передбачає настання смерті названих осіб власлідок своїх дій і бажає або свідомо допускає їх настання.

Закінченим вказаний злочин вважається з моменту замаху нга життя осіб, зазначених у статті 348 КК України, незалежно від настання будь-яких наслідків.

Замах на вбивство може бути визначений лише з прямим умислом.

Відповідно до ст. 24 КК України, примим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настуння.

Питання про умисел небхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин і вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, причини припинення злосинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_12 були безпосередньо спрямовані на вчинення вбивства поліцейських, адже ОСОБА_12 здійснив постріл з автомата, тобто розпочав реалізацію наміру на вбивство працівників поліції.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що вчинення будь яких дій, що спрямовані на реалізацію наміру позбавлення життя іншої особи слід оцінювати як замах на вбивство. Залежно від успішності таких дій особи вони можуть становити закінчений або ж незакінчений замах на позбавлення життя (у разі, якщо умисел не було реалізовано).

Твердження обвинуваченого про те, що він має навики поводження зі зброєю, а тому при бажанні позбавити працівників поліції життя міг реалізувати цей намір, свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював, що здійснення пострілу з достатньою видимістю, створює небезпеку правцівникам правоохоронного органу, що може призвести до наслідку у вигляді смерті працівників поліції.

Той факт, що наслідки у вигляді смерті поліцейських не настали, зумовлені лише тим, що співробітники поліції побачивши зброю, яка була націлена ОСОБА_12 в їх сторону та яким було здійснено постріл в їх сторону, з метою порятунку їх життя миттєво зреагували та мали можливість сховатися в інший кімнаті, а решта встигли залишити коридор, що свідчить про те, що обвинувачений вчинив всі необхідні дії для доведення злочину до кінця, а смерть поліцейських не настала з причин, які не залежали від його волі, тобто ОСОБА_12 вчинив замах на вбивство працівників правохоронного органу, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Зазначені обставини підтверджено також показами потерпілих, які є послідовними та незмінними.

Судом встановлено, що ОСОБА_12 знаходячись в кріслі кімнати, яка була навпроти вхідних дверей в квартиру, після того як почали заходити працівники поліції, прокинувся та різко вставав з крісла, спросоння, не маючи зосередження після сну, взяв в руки автомат, який був поруч, находу перезарядив його, зміщався в глибину кімнати, розуміючи, що поліцейські швидко до нього наближаються та здійснив постріл в їх напрямку. Однак в силу вказаних обставин в останніх не попав, а в стіну-ліворуч від дверей кімнати в якій знаходився. При цьому, доводи ОСОБА_12 про те, що його зброя знаходилась біля стіни ліворуч від дверей при виході з кімнати де він перебував, спростовано показами потерпілих.

Крім того, прямий умисел ОСОБА_12 направлений на позбавлення життя працівників поліції також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_15 , який зазначив, що ОСОБА_12 після пострілу погрожував що і далі буде стріляти в працівників поліції, при цьому неодноразово перезаряджав зброю. Обвинуваченому було достеменно відомо про те, що він розшукується поліцією, у зв`язку з виконанням вироку, не виконав законні вимоги потерпілих, одягнених у формений одяг, скласти зброю і далі погрожував їм вбивством, оскільки мав боягузливий мотив, а саме не бажання відбувати покарання у в`язниці, що підтверджено показами потерпілих, самим обвинуваченим.

Суд критично оцінює показання та позицію обвинуваченого про те, що він не розумів, що до квартири, де він проживав, проникли працівники поліції, а допускав, що то були представники кримінального світу, оскільки працівники ТОРу заходили до квартири першими і були одягненні у відповідний формений одяг, що візуально відразу давало можливість ідентифікувати їх, як поліцейських. При цьому, ще до здійснення пострілу обвинуваченим працівники поліції викрикнули «Поліція», що повністю узгоджується із показаннями всіх без винятку потерпілих. Про обізнаність ОСОБА_12 , що перед ним саме працівники поліції свідчить також той факт, що двері у кімнату ОСОБА_12 були постійно відчиненими та вхідні двері квартири добре проглядались по прямій траєкторії видимості із крісла, у якому той відпочивав та він міг розуміти, що його зараз затримають працівники поліції, бо він перебуває у розшуку. При цьому, під час судового розгляду не надано та не знайшло свого підтвердження, що такі погрози мали місце. Так обвинувачений підтвердив, що не звертався до поліції з відповідними заявами про погрози в його бік зі сторони представників кримінального світу за борги.

Щодо доводів сторони захисту щодо незаконності проникнення працівників поліції до приміщення квартири АДРЕСА_5 варто зазначити наступне.

Так частиною 1 ст. 233 КПК визначено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 цієї статті.

Згідно положень ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Судом з`ясовано, що для встановлення місцязнаходження ОСОБА_12 , який перебував в офіційному розшуку за фактом ухилення від виконання вироку у вигляді позбавлення волі, працівниками поліції згідно вимог КПК України 26.03.2023 було проведено обшук, що підтверджено ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира, а тому суд вважає факт проникнення працівників поліції до приміщення квартири, де знаходився обвинувачений - законним.

Про законність такого проникнення свідчить також і наявність письмового дозволу ОСОБА_35 , яка зазначила про те, що дозволяє слідчим провести невідкладний обшук її квартири АДРЕСА_5 . До того ж, як вбачається з показів потерпілих, будь-яких сумнівів в тому, що ОСОБА_21 не є власником житла не виникало. Також останні зазначили, що співмешканка ОСОБА_12 , яка на той час винаймала вказану квартиру також не висловлювала заперечень. Крім того, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 показав, що квартиру він винаймав у ОСОБА_21 .

Також сторона захисту не навела жодних доводів на обгрунтування того, як проведення вказаного обшуку, за добровільної згоди ОСОБА_21 , вплинуло на права обвинуваченого щодо недоторканості житла.

Ці обставини у своїй сукупність свідчать про законність такої процесуальної дії та забезпечують обов`язковість рішення суду, що є конституційним принципом правосуддя, що знайшов своє закріплення в ст. 129 Конституції України.

Ствердження сторони захисту про наявність поганого освітлення в квартирі, що підтверджується відеозаписом невідкладного обшуку і навпаки під час слідчих експерементів було штучне освітлення і те, що таке погане освітлення не дало змогу ОСОБА_12 ідентифікувати працівників поліції, спростовується показами потерпілих, які повідомили, що в коридорі було світло. До того ж, суд бере до уваги те, що події відбувалися раніше ніж проводився обшук, коли було присутнє природне освітлення.

В свою чергу, посилання на те, що обвинувачений добровільно здав працівникам поліції зброю, спростовується тим, що ОСОБА_12 лише після довгих перемовин з різного рангу перемовниками погодився здати зброю, коли зрозумів безвихідність своєї ситуації.

Твердження сторони захисту про те, що працівники поліції були одягнуті в маски та з його боку не було погроз в бік працівників поліції, спростовано показами потерпілих.

Також посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_12 в подальшому мав реальну можливість продовжити протиправні дії та відкрити вогонь безпосередньо по працівникам поліції, проте не вчинив вказаних дій суд відхиляє.

Судом встановлено, що обвинувачений висловлювався та вчиняв конклюдентні дії, направлені на залякування потерпілих, неодноразове перезаряджав зброю. Здійснення лише одного пострілу, маючи змогу стріляти чергами, відсутність супротиву після здачі зброї, не спростовують доведеність встановленого судом обвинувачення.

Доводи сторони захисту про визнання недопустимими відомостей щодо судимостей обвинуваченого, суд відхиляє, так як вказані документи судом долучено не як докази винуватості, а як характеризуючі його документи.

Таким чином, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_12 вчинив кримінальні правопорушення передбачені:

- ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу;

- ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне виготовлення та зберігання психотропної речовини вчинене протягом року після засудження за цією статтею у великих розмірах, без мети збуту;

- ч. 2 ст. 311 КК України - повторне незаконне придбання та зберігання прекурсорів у великих розмірах з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин;

- ст. 348КК України - замах на вбивство працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_12 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, інші до тяжкого та нетяжких, конкретним їх обставинам і наслідкам, зокрема, характеру і кількості епізодів кримінальних правопорушень, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення, перебував у розшуку, не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, хворого батька, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, тому суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Крім того, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, з врахуванням

покарання призначеного за вироком Богунського районного суду м. Житомира

від 27.06.2022, слід визначити остаточне покарання ОСОБА_12 шляхом поглинення менш

суворого покарання більш суворим.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню ОСОБА_12 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення, а саме в період з 26.03.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілими не заявлялись.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.04.2020.

Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки останній відбуває покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ст. 348 КК України у виді 10 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 311 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом

поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, з врахуванням покарання призначеного за вироком Богунського районного суду м. Житомира

від 27.06.2022, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 10 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_12 в строк

відбутого покарання час його попереднього ув`язнення, а саме: в період з

26.03.2020, з врахуванням відбутого покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.06.2022, по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день

попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

З дня набрання вироком законної сили припинити дію ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2020 про тимчасове залишення ОСОБА_36 в слідчому ізоляторі.

Процесуальні витрати на проведення експертиз на загальну суму 19725 грн 93 коп стягнути з ОСОБА_12 на користь держави.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.04.2020.

-

-

-

-

-

-

Речові докази:

- на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну

конфіскацію на користь Збройних сил України щодо автомату із маркуванням «ZASTAVA KRACUJEVAC YUGOSLAVIA 1982 59617» разом з пристроєм для безшумної і безполум`яної стрільби та 98 патронів, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї;

- табельний пістолет «Форт №17» № НОМЕР_3 - залишити у законного володільця УПП в Житомирській області;

- поліетиленовий зіп-пакет, в середині якого порошкоподібна маса білого кольору; 26 предметів, зовні схожих на набої; предмет, зовні схожий на гільзу, із маркуванням 53972; пластиковий контейнер із 71 предметом, зовні схожим на набої; розбиті залишки скляної банки, на яких виявлено нашарування білого кольору; предмет, зовні схожий на набої; дві полімерні ємності синього кольору, об`ємом 1 л, із надписом «Ізопропіловий спирт»; дві скляні ємності, об`ємом 1 л, одна з яких має надпис «оцтова кислота»; одну полімерну ємність білого кольору із червоною кришкою, заповнену невідомою речовиною; дві скляні ємності, заповнені невідомою речовиною прозорого та прозоро-коричневого кольору; полімерну ємність прозорого кольору, із нашаруванням невідомої речовини; медичний шприц, об`ємом 10 мл, заповнений прозорою речовиною до позначки 3 мл; полімерну ємність білого кольору, в середині якої індикаторні смужки; електроваги, в кількості 3 штуки з нашаруваннями психотропної речовини - амфітаміну загальною масою 0,0127 гр; фольговий згорток, в середині якого прозорі зіп-пакети із порошкоподібною речовиною жовтого кольору, що є прекурсом- фенілнітропропен 11,71221 гр; поліетиленовий зіп-пакет з амфітаміном 3,0507 гр та паперовий згорток, в середині якого рослинна маса зеленого кольору; два скла, із нашаруванням речовини білого кольору; пластикову банківську картку з номером НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_37 , із нашаруванням речовини білого кольору; пластикову картку «Лото», з нашаруванням речовини білого кольору; лезо від канцелярського ножа, із нашаруванням речовини білого кольору; три металевих предмета рудого кольору, розміром близько 2,5 см х 2 см; предмет, зовні схожий на осередя кулі; відстріляну, деформовану кулю, калібру 9 мм; сліди пальців рук на липкій стрічці; 5 змивів, які зроблені на дерев`яні аплікатори - знищити;

- мобільний телефон, марки АСУС, в корпусі чорного кольору, мобільний телефон чорного кольору «Флай» моделі «BL» 6425 імеі1 НОМЕР_5 імеі2 НОМЕР_6 , мобільний телефон, марки «Астро», в корпусі чорного кольору, дві сім-картки з номерами НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , імеі1 НОМЕР_9 , імеі2 НОМЕР_10 , системний блок від персонального комп`ютера чорного кольору, марки "Think Centre", мобільний телефон марки «Хуавей U22», в корпусі золотого кольору - повернути ОСОБА_12 або довіреній його особі, в разі незапиту знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3