Справа № 333/4087/23
Провадження № 1-кп/333/290/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

15.05.2006 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

08.11.2006 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

28.09.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

13.03.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі;

03.03.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до 4 років позбавлення волі;

02.07.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 85, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. 08.04.2016 Апеляційним судом Запорізької області вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2015 року скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2012 року, призначено покарання до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

21.07.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

10.12.2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.09.2019 року по 09.09.2021 року, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2023 року в період часу з 17 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІX (з подальшими змінами), з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні буд. АДРЕСА_3 , де винаймав кімнату, таємно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку пральної машини фірми «Samsung», модель «WF8598NMW9», в корпусі білого кольору, вартістю 3 133 грн. 34 коп., яка належить потерпілій ОСОБА_16 .

Після чого ОСОБА_8 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 3 133 грн. 34 коп. Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, в період часу з 16.09.2022 року по 05.01.2023 року, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX (з подальшим змінами), з метою особистого збагачення, знаходячись за місцем тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку наступного майна, яке належить потерпілій ОСОБА_12 :

- тарілки для перших страв в кількості 3 шт., вартістю 20 грн. 00 коп. кожна, загальною вартістю 60 грн. 00 коп.;

- металевий термос фірми «A-plus», вартістю 100 грн. 00 коп.;

- пристрій для подрібнення/натирання овочів в корпусі білого з коричневим кольорів, вартістю 90 грн. 00 коп.;

- соковарка фірми «Bohmann» модель ВН-3205, вартістю 373 грн. 50 коп.

Після чого ОСОБА_8 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 623 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 25.01.2023 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в невстановленому місці, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, в ході телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_14 , видаючи себе за чоловіка на ім?я « ОСОБА_17 », діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок потерпілому ОСОБА_14 та попрохав про грошову допомогу на лікування травми хребта своєї дружини ОСОБА_18 , яка в свою чергу є близькою знайомою потерпілого, на що останній, будучи введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги своїй знайомій ОСОБА_19 , погодився та об 11 год. 23 хв. перерахував свої грошові кошти у сумі 3 015 грн. 00 коп., з належної йому банківської картки емітованої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , на банківську картку № НОМЕР_3 , яку ОСОБА_8 вказав у смс-повідомленні надісланому на номер телефону потерпілого, вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_20 , в якого ОСОБА_8 попрохав номер банківської картки для переказу грошових коштів, під приводом повернення останньому боргу. Не зупиняючись на скоєному, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_8 25.01.2023 року, одразу після отримання першого грошового переказу від потерпілого ОСОБА_14 , переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, в ході телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_14 , видаючи себе за чоловіка на ім?я « ОСОБА_17 », діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, в ході телефонної розмови з останнім попрохав грошові кошти для придбання корсету хворій ОСОБА_19 , на що ОСОБА_14 , будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги своїй знайомій ОСОБА_19 , погодився та об 11 год. 29 хв. з належної йому банківської картки емітованої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_4 , перерахував свої грошові кошти в сумі 1 206 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_3 , яку раніше вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_20 . Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_14 , матеріальну шкоду на загальну суму 4 221 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Крім того, 05.02.2023 року приблизно о 14 год. 45 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на ринку «Анголенко» у м. Запоріжжя, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_21 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_5 здійснив телефонний дзвінок потерпілому ОСОБА_13 та попросив про грошову допомогу на лікування травми хребта, на що ОСОБА_13 , будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_21 , як військовослужбовцю Збройних Сил України, погодився та о 14 год. 49 хв. перерахував свої грошові кошти у сумі 2 500 грн. 00 коп. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_6 , яка оформлена на ОСОБА_22 на банківську картку № НОМЕР_7 , яку вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_16 , у якої ОСОБА_8 винаймав кімнату для проживання.

Не зупинившись на скоєному, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 05.02.2023 року приблизно о 14 год. 57 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на ринку «Анголенко» у м. Запоріжжя, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_21 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_5 знову зателефонував потерпілому ОСОБА_13 від імені його товариша ОСОБА_21 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України та попросив грошові кошти на лікування, на що ОСОБА_13 будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_21 , як військовослужбовцю Збройних Сил України, погодився та о 15 год. 02 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_6 , яка оформлена на ОСОБА_22 , перерахував свої грошові кошти в сумі 4 000 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_7 , яку вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_16 .

Далі, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 05.02.2023 року приблизно о 17 год. 38 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на ринку «Анголенко» у м. Запоріжжя, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_21 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_5 знову зателефонував потерпілому ОСОБА_13 та від імені ОСОБА_21 та попросив грошові кошти у сумі 2 750 грн. 00 коп. на лікування, а саме для придбання магнітного корсету, на що ОСОБА_13 будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_21 , як військовослужбовцю Збройних Сил України, погодився та о 17 год. 42 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_8 , яка оформлена на ОСОБА_13 , перерахував свої грошові кошти в сумі 2 000 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_7 , яку вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_23 та приблизно о 18 год. 00 хв. потерпілий ОСОБА_13 з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_6 , яка оформлена на ОСОБА_22 , перерахував свої грошові кошти загальною сумою 1 250 грн. 00 коп., двома платежами в сумі 750 грн. 00 коп. та 500 грн. 00 коп. відповідно, на банківську картку № НОМЕР_7 , яку вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_16 .

Далі, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 05.02.2023 року приблизно о 18 год. 38 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на ринку «Анголенко» у м. Запоріжжя, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_21 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_5 знову зателефонував потерпілому ОСОБА_13 та попросив його передати чисті, теплі речі та мобільний телефон, з якого можливо користуватися Інтернетом та месенджерами, на що ОСОБА_13 будучі введений в оману та впевненим у переданні одягу та мобільного телефону, в якості допомоги ОСОБА_21 , як військовослужбовцю Збройних Сил України, погодився та приблизно о 20 год. 15 хв., ОСОБА_13 передав таксисту ОСОБА_24 одяг, загальна вартість якого, відповідно до висновку експерта від 03.03.2023 року № CE-19/108-23/2720-ТВ складає 1 155 грн. 67 коп., а саме: куртка камуфляжна (піксель) чоловіча, вітровологозахисна, зимова, спортивна чоловіча кофта «Adidas» чорного кольору, чоловіча футболка «VanVaan» синього кольору, чоловіча футболка сірого кольору, чоловічий светр «YJІMAZBЄY TRJKO» сірого кольору в горизонтальну смужку чорного кольору, чоловічий светр «Next SE-3527:09125-00А/////1982» світло сірого кольору з капюшоном сірого кольору та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A (M1903C3EG)» в корпусі синього кольору, вартість якого, відповідно до висновку експерта від 28.02.2023 року № CE-19/108-23/2721-ТВ складає 916 грн. 67 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на загальну суму 11 822 грн. 34 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Крім того, 06.02.2023 року приблизно о 07 год. 25 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на ринку «Анголенко» у м. Запоріжжя, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_21 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_5 зателефонував потерпілому ОСОБА_13 та попросив грошові кошти на лікування, на що ОСОБА_13 будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_21 , як військовослужбовцю Збройних Сил України, погодився та о 08 год. 57 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_6 , яка оформлена на ОСОБА_22 , перерахував свої грошові кошти в сумі 3 500 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_7 , яку вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_16 , у якої ОСОБА_8 винаймав кімнату для проживання.

Далі, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 06.02.2023 року приблизно об 11 год. 36 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в невстановленому місці, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_21 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_5 знову зателефонував потерпілому ОСОБА_13 та попросив перевести грошові кошти, але вже на іншу банківську картку, оскільки на попередній вичерпано ліміт операцій та об 11 год. 38 хв. ОСОБА_8 з мобільного номеру НОМЕР_5 надіслав смс-повідомлення потерпілому ОСОБА_13 з текстом « НОМЕР_9 », на що ОСОБА_13 будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_21 , як військовослужбовцю Збройних Сил України, погодився та приблизно об 11 год. 40 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_8 , яка оформлена на ОСОБА_13 , перерахував свої грошові кошти в сумі 3 000 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_9 , яку вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_25 , який продав ОСОБА_8 телефон. Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на загальну суму 6 500 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Крім того, 05.02.2023 року приблизно о 13 год. 15 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на ринку «Анголенко» у м. Запоріжжя, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_26 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, з мобільного номеру НОМЕР_5 зателефонував потерпілому ОСОБА_27 та попросив грошові кошти у розмірі 2 000 грн. 00 коп. на лікування, на що ОСОБА_28 будучі введений в оману та впевненим у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_26 , як своєму товаришу, погодився та приблизно о 13 год. 20 хв. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_10 , яка оформлена на ОСОБА_28 , перерахував свої грошові кошти в сумі 2 000 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_7 , яку вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_16 , у якої ОСОБА_8 винаймав кімнату для проживання. Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_28 , матеріальну шкоду на загальну суму 2 000 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Крім цього, 16.01.2023 року приблизно о 08 год. 53 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у не встановленому місці, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, видаючи себе в ході електронного листування з ОСОБА_29 , яка є офіційною дружиною потерпілого, за ОСОБА_30 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, надіслав смс - повідомлення зі сторінки у соціальній мережі «Facebook», яка зареєстрована на ім?я « ОСОБА_31 » дружині потерпілого ОСОБА_29 та попросив про грошову допомогу на лікування травми хребта, на що ОСОБА_29 будучі введена в оману та впевнена у переведенні грошових коштів, в якості допомоги ОСОБА_32 , як своєму колишньому однокласнику, погодилася та о 09 год. 58 хв. перерахувала спільні із чоловіком ОСОБА_15 грошові кошти у сумі 4 000 грн. 00 коп. з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_11 , яка оформлена на ОСОБА_29 на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_12 , яку вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким, ОСОБА_8 сумісно мешкав, на момент вчинення правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 4 000 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Під час судового розгляду ОСОБА_8 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що дійсно, 11.02.2023 року в період часу з 17 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв, знаходячись в приміщенні буд. АДРЕСА_3 , де винаймав кімнату, здійснив крадіжку пральної машини фірми «Samsung», модель .

16.09.2022 року по 05.01.2023 року, знаходячись за місцем тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив крадіжку наступного, яке належить потерпілій ОСОБА_12

25.01.2023 року приблизно об 11 год. 00 хв. в ході телефонної розмови з ОСОБА_14 , видаючи себе за чоловіка на ім?я « ОСОБА_17 », попрохав про грошову допомогу на лікування травми хребта своєї дружини ОСОБА_18 , яка в свою чергу є близькою знайомою потерпілого, на що останній, перерахував свої грошові кошти у сумі 3 015 грн. 00 коп.,

25.01.2023 року, одразу після отримання першого грошового переказу від ОСОБА_14 , в ході телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_14 , видаючи себе за чоловіка на ім?я « ОСОБА_17 », в ході телефонної розмови з останнім попрохав грошові кошти для придбання корсету хворій ОСОБА_19 , на що ОСОБА_14 , , перерахував свої грошові кошти в сумі 1 206 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_3 , яку він раніше вказав.

05.02.2023 року на ринку «Анголенко» у м. Запоріжжя, в ході телефонної розмови за ОСОБА_21 , здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_13 та попросив про грошову допомогу на лікування травми хребта, на що ОСОБА_13 , в якості допомоги ОСОБА_21 , як військовослужбовцю Збройних Сил України, погодився та перерахував свої грошові кошти у сумі 2 500 грн. 00 коп. яку вказав ОСОБА_8 , вказана банківська картка оформлена на ОСОБА_16 , у якої ОСОБА_8 винаймав кімнату для проживання.

05.02.2023 та 06.02.2024 року на ринку « ОСОБА_34 видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_21 , знову зателефонував потерпілому ОСОБА_13 від імені його товариша ОСОБА_21 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України та попросив грошові кошти на лікування, на що ОСОБА_13 перерахував свої грошові кошти в сумі 4 000 грн. 2000 грн, 3500 грн., 6500 та ще декілька платежів на банківську картку, яка оформлена на ОСОБА_16 . Також попросив ОСОБА_35 передати теплі речі та мобільний телефон, з якого можливо користуватися Інтернетом та месенджерами, в якості допомоги ОСОБА_21

05.02.2023 року видаючи себе в ході телефонної розмови з потерпілим за ОСОБА_26 , зателефонував потерпілому ОСОБА_27 та попросив грошові кошти у розмірі 2 000 грн. 00 коп. на лікування, на що ОСОБА_28 перерахував свої грошові кошти в сумі 2 000 грн. 00 коп. на банківську картку яка оформлена на ОСОБА_16 , у якої ОСОБА_8 винаймав кімнату для проживання.

16.01.2023 року видаючи себе в ході електронного листування з ОСОБА_29 , яка є офіційною дружиною потерпілого, за ОСОБА_30 , попросив про грошову допомогу на лікування травми хребта, на що ОСОБА_29 кошти у сумі 4 000 грн. 00 коп.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та при обставинах, викладених у обвинувальних актах, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та інші учасники справи не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даним епізодам.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Крім того, зв`язку з невизнанням обвинуваченим ОСОБА_8 , суми цивільного позову ОСОБА_12 , даний епізод розглянуто в повному обсязі .

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 , 1951 року народження, проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , пояснила, що була знайома з обвинуваченим ОСОБА_8 , оскільки останній та її онука проживали разом. Обвинувачений познайомився із її онукою по телефону, відбуваючи своє попереднє покарання. З початком військових дій на території України ОСОБА_12 та її онука виїхали до Польщі та вже у вересні 2022 року повернулися на територію України. Потерпіла наголошує на тому, що ОСОБА_8 проживав з її онукою починаючи з вересня 2022 року по січень 2023 року включно. ОСОБА_12 , вказала, що ОСОБА_8 вживав наркотичні речовини, однак будь-якої інформації про дані події онуці потерпілої було не відомо, оскільки остання подібні речовини не вживала. Потерпіла пояснила суду, що з квартири було винесено майже все майно, точний час викрадення вказати не може через те, що виявила викрадені речі вже в процесі проживання. Обвинувачений ОСОБА_8 пробачення у потерпілої не просив, натомість обіцяв повернути викрадені речі впродовж двох тижнів. Враховуючи дані обставини, під час своїх пояснень потерпіла ОСОБА_12 наголошує на обранні суворого покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 . Окрім пояснень учасників провадження, вина обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованих йому злочинах доводиться іншими письмовими і речовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до рапорту від 13.02.2023 року, 13.02.2023 року о 12 год. 46 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , обікрали квартиру, точну дату крадіжки заявниця не зазначила, однак вказала, що викрали телефон, дві сушарки для взуття, кредитні картки, блендер, пательні та овочерізки, зазначила, що вчинив злочин ОСОБА_8 , який приходиться знайомим її онуки.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_12 16.03.2023 року звернулася до поліції із заявою, в якій просить притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , оскільки саме його підозрює у вчиненні злочину, також вказує що останній своїми протиправними діями завдав їй матеріальної шкоди у розмірі 18 090 грн. 00 коп.

Висновки суду щодо місця вчинення злочину ґрунтуються відповідно до даних протоколу огляду місця події від 16.03.2023 року з фото таблицями, було оглянуто квартиру АДРЕСА_4 , де відбувалися згадані вище події.

Згідно з протоколом огляду предмета від 22.03.2023 року, де під час огляду предметів виявлено: тарілки для перших страв у кількості 3 шт., металевий термос фірми «A-plus», пристрій подрібнення/натирання овочів в корпусі білого з коричневим кольором. Присутня під час огляду предметів потерпіла ОСОБА_12 впізнала викрадене майно, оскільки раніше особисто ним користувалася.

Відповідно до клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_38 про арешт майна від 23.03.2023 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2023 року, накладено арешт на майно, а саме: тарілки для перших страв у кількості 3 шт., металевий термос фірми «A-plus», пристрій подрібнення/натирання овочів в корпусі білого з коричневим кольором.

Згідно з постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_38 про призначення судової товарознавчої експертизи від 24.03.2023 року, на вирішення експертизи поставлено питання щодо середньої ринкової вартості викраденого майна.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 287-23 від 31.03.2023 року, середня ринкова вартість викраденого майна, а саме: тарілки для перших страв на момент вчинення кримінального правопорушення складала - 20 грн. 00 коп., металевого термосу фірми «A-plus» на момент вчинення кримінального правопорушення складала - 100 грн. 00 коп., пристрою для подрібнення/натирання овочів в корпусі білого з коричневим кольором на момент вчинення кримінального правопорушення складала - 90 грн. 00 коп., соковарки фірми «Bohman», модель ВН-3205, 22 см, 5 л. на момент вчинення кримінального правопорушення складала - 375 грн. 50 коп.

Потерпілий ОСОБА_15 в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно з якої просив суд розглядати справу без його участі, покарання до обвинуваченого ОСОБА_8 просив призначити на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_12 подала цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 23 000 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги потерпіла обґрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого їй завдано матеріальну та моральну шкоду.

Окрім цього, до суду потерпілим ОСОБА_14 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4 221 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. 00 коп. до обвинуваченого ОСОБА_8 . Свої вимоги, викладені у поданому цивільному позові потерпілий ОСОБА_14 обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 йому було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Окрім цього, до суду потерпілим ОСОБА_13 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18 322 грн. 34 коп. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. 00 коп., завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 .

Окрім пояснень учасників провадження, вина обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованих йому злочинах доводиться іншими письмовими і речовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 175-23 від 06.03.2023 року, середня ринкова вартість викраденого майна, а саме: пральної машини фірми «Samsung», модель WF8598NW9, в корпусі білого кольору, 2010 року виробництва, виробник Samsung Electronics (придбана у 2018 році за 4 500 грн., без особливих прикмет, у робочому стані, станом на 11.02.2023 року) на момент вчинення кримінального правопорушення складала - 3 133 грн. 34 коп.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 452-23 від 01.08.2023 року, середня ринкова вартість викраденого майна, а саме: мобільного телефона фірми «XIAOMI Redmi Note 8T» imei 1: НОМЕР_13 , imei 2: НОМЕР_14 , в корпусі сірого кольору, 2020 року виробництва, виробник республіка Китай (придбаний у 2020 році за 4 999 грн., без особливих прикмет, у робочому стані, станом на 12.05.2023 року) на момент вчинення кримінального правопорушення складала - 2 690 грн. 00 коп.

Відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2023 року, накладено арешт на майно, а саме: банківську картку «Приват банк» № НОМЕР_15 , яка під час огляду предмету в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000815 від 22.05.2023 року була вилучена у ОСОБА_39 .

Також, в судовому засіданні досліджені інші письмові матеріали справи, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 : довідка про судимості ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідь директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР на запит слідчого, згідно якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває. З 2014 року неодноразово оглянутий лікарем-наркологом, востаннє 07.09.2019 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, канабіоїдів, психостимуляторів, синдром залежності.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумцій щодо фактів (п. 53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, винуватість ОСОБА_8 в межах пред`явленого обвинувачення доведена і підстави для перекваліфікації його дій відсутні.

Суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану,

- за ч. 2 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та визнання вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив скоєного злочину.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, вік та здоров`я обвинуваченого (З 2014 року неодноразово оглянутий лікарем-наркологом, востаннє 07.09.2019 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, канабіноїдів, психостимуляторів, синдром залежності, характеризуючи особистість обвинуваченого обставини: раніше неодноразово судимий.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтовану на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, які мають корисливий характер, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинені обвинуваченим суспільно небезпечне діяння потягли тяжкі та незворотні наслідки, що, безумовно, завдало матеріальних та моральних страждань потерпілим, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статей, за якими кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань.

Судом також розглянуто цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 .

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту цивільного позову вбачається, що потерпіла просить суд стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальну та моральну шкоду в розмірі 23 000 грн. 00 коп.

Вартість матеріальної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_12 за висновком експерта в сумі становить 623 грн. 50 коп., яка відшкодована частково в сумі 250 грн. 00 коп., шляхом повернення майна. Отже різниця, яка підлягає стягненню становить - 375 грн. 50 коп., вартість моральної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_12 оцінюється судом у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

У відповідності зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням його прав. Моральна шкода полягає в т.ч. у фізичному болю та душевних стражданнях, які заподіяні фізичній особі у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини моральних страждань та інших обставин, що мають значення у справі. Виходячи з характеру правопорушення, з матеріального стану обвинуваченого, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд оцінює заподіяну моральну шкоду в сумі 5 000 грн. 00 коп., саме ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_12 .

Крім цього, судом також розглянуто цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 .

Зі змісту цивільного позову вбачається, що потерпілий просить суд стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 4 221 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого заподіяної потерпілому моральної шкоди, заявленої ОСОБА_14 в цивільному позові в сумі 5 000 грн. 00 коп., суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст.1167 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди у повному обсяі.

Крім цього, судом також розглянуто цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 .

Зі змісту цивільного позову вбачається, що потерпілий просить суд стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 18 322 грн. 34 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Суд звертає увагу на ст. 1166 Цивільного Кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого заподіяної потерпілому моральної шкоди, заявленої ОСОБА_13 в цивільному позові у сумі 5 000 грн. 00 коп., суд виходить з такого.

Стаття 23 ЦК України визначає відшкодування моральної шкоди, так особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, крім цього, відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілого ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди у повному обсяі.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17.02.2023 року ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави - 26 840 грн. 00 коп. та покладені обов`язки передбачені ст. 194 КПК України у разі внесення цієї застави.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03.04.2023 року,обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано та обрано цілодобовий домашній арешт строком до 15.04.2023року.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 18.05.2023 року ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави - 26 840 грн. 00 коп. та покладені обов`язки передбачені ст. 194 КПК України у разі внесення цієї застави.

У порядку ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважає за необхідне вирішити питання зняття арешту з речей.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349 ч. 3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні криманільних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 18 травня 2023 року згідно з протоколом затримання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Зарахувати в строк відбування покарання строк тримання під вартою обраний 17.02.2023 року Запорізьким районним судом Запорізької області, скасований на підставі ухвали Запорізького апеляційного суду від 03.04.2023 року, обрано цілодобовий домашній арешт та складає 47 діб.

Цивільний позов ОСОБА_12 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі - 375 (триста сімдесят п`ять) грн. 50 коп., моральну шкоду у розмірі - 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_14 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі - 4 221 (чотири тисячі двісті двадцять одна) грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі - 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_13 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі - 18 322 (вісімнадцять тисяч триста двадцять дві) грн. 34 коп., моральну шкоду у розмірі - 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 2 867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім ) грн. 76 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон «SAMSUNG J320», мобільний телефон «IPhone 6S», мобільний телефон «Nokia G 20» , мобільний телефон «Redmi»,мобільний телефон «One Plus Nord N 100» банківська картка «monobank» НОМЕР_16 ,банківська картка «monobank» НОМЕР_3 , банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_15 ,

пральна машина «SAMSUNG» модельWF8598NMW9, тарілки для перших страв в кількості 3 штук, металевий термос фірми «А-Плюс», пристрій для подрібнення і натирання овочів - залишити власникам майна за належністю;

- куртка комуфляжна піксель, футболка синя, футболка сіра, светр сірий , светр у чорно-сіру смужку, спортивна кофта - поміщені до камери речових доказів відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищіти .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1