Справа № 951/239/24
Провадження №1-кп/951/36/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Плавуча Козівського району Тернопільської області, який зареєстрований у встановленому законом порядку й проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану 30.12.2023 в період часу з 09:05 по 19:04, перебуваючи у магазині - кафе « Продукти » на вул. Центральна 2А в с. Мала Плавуча Тернопільського району Тернопільської області , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, без відома та дозволу потерпілого ОСОБА_6 , використовуючи банківську картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_1 останнього, через POS-термінал шляхом безконтактного розрахунку за товар у вказаному магазині, розпорядився коштами потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 1 133, 5 гривень, придбавши продукти харчування.

Окрім цього, ОСОБА_4 31.12.2023 в період час з 05:00 по 16:38, перебуваючи на АЗС «АВІАС ПЛЮС», що на вул. Тернопільська 48 в м. Зборів Тернопільського району Тернопільської області й у магазині - кафе «Продукти» за вищевказаною адресою, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення в умовах воєнного стану, без відома та дозволу потерпілого ОСОБА_6 , використовуючи банківську картку останнього, через POS-термінал шляхом безконтактного розрахунку, розпорядився коштами потерпілого, на загальну суму 730, 86 гривень, придбавши паливно-мастильні матеріали й продукти харчування.

Також, 02.01.2024 в першій половині дня, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання та маючи у користуванні банківську картку потерпілого разом із PIN-кодом доступу до неї, передав таку своїй дружині - ОСОБА_7 з метою зняття готівки в банкоматі, не повідомивши при цьому останню про заборону зняття коштів потерпілим.

Так, ОСОБА_7 з метою доведення злочинного наміру ОСОБА_4 до кінця, про який їй завідомо відомо не було, цього ж дня, близько 14:01 год, перебуваючи біля банкомату № CATE2443 АТ КБ «ПриватБанк» на вул. Грушевського 26 в смт Козова Тернопільського району Тернопільської області , скориставшись банківською карткою потерпілого, знаючи PIN-код доступу, здійснила зняття грошових коштів з такої у сумі 11 000 гривень, які передала ОСОБА_4 й останній розпорядився ними на власний розсуд.

Більше того, 03.01.2024 в період час з 05:00 по 12:53 ОСОБА_4 , перебуваючи на АЗС «АВІАС ПЛЮС» й у магазині - кафе «Продукти» за вищевказаними адресами, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, без відома та дозволу потерпілого, використовуючи банківську картку останнього, через POS-термінал шляхом безконтактного розрахунку розпорядився коштами потерпілого, на загальну суму 1 339, 82 гривень, придбавши паливно-мастильні матеріали й продукти харчування.

Окрім цього, ОСОБА_4 19.01.2024 в період час з 11:00 по 21:51, перебуваючи у магазині - кафе «Продукти», де діючи повторно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, без відома та дозволу потерпілого, використовуючи банківську картку останнього, через POS-термінал шляхом безконтактного розрахунку за товар у вказаному магазині, розпорядився коштами потерпілого на суму 323, 5 гривень, придбавши продукти харчування.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, об?єднану єдиним злочинним умислом, перебував разом із своїм знайомим - ОСОБА_8 біля банкомату № САТЕ2496 АТ КБ «ПриватБанк» на вул. Б. Хмельницького 8 в м. Зборів Тернопільського району Тернопільської області та маючи при собі банківську картку потерпілого, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів, попросив ОСОБА_8 , щоб він зняв готівку з вказаної банківської картки, не повідомляючи останнього про заборону зняття коштів з картки потерпілим.

Надалі, ОСОБА_8 , з метою доведення злочинного наміру ОСОБА_4 до кінця, про який йому завідомо відомо не було, перебуваючи біля банкомату, ввів PIN-код доступу до вказаної банківської картки, який йому надав ОСОБА_4 , здійснив зняття із карткового банківського рахунку потерпілого грошових коштів на загальну суму 2 523,5 гривень.

Отож, ОСОБА_4 своїми діями, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно й в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, між сторонами кримінального провадження за згодою потерпілого та в присутності захисника 03.04.2024 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Крім того, обвинувачений погодився понести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалість якого буде визначено судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки згідно з ст. 76 КК України, які будить визначенні судом.

Прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості від 03 квітня 2024 року й призначити узгоджене сторонами покарання і пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю, відмовився від здійснення прав, передбачених абз. 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України й дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 03 квітня 2024 року.

Потерпілий ОСОБА_6 щодо затвердження угоди не заперечив.

До матеріалів справи долучено письмову згоду потерпілого на укладення такої угоди від 03.04.2024.

На підставі повного визнання вини обвинуваченим, матеріалів досудового розслідування, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає доведеним факт вчинення кримінального правопорушення й винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з матеріалів справи 03.04.2024 між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості в присутності захисника.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України й зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалістю, який буде визначено судом.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що на підставі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України.

Тож, вивчивши обвинувальний акт й угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України й ч. 4 ст. 185 КК України та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, роз`яснивши прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які підтримали угоду, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 03.04.2024, ухвалює обвинувальний вирок.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Речові докази відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 124, 314, 368, 370, 371, 374, 468, 469, 475 КПК України

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 квітня 2024 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000032 від 01 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1