Справа № 276/1318/24
Провадження по справі 1-кс/276/217/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000158 від 24.05.2024 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівка Куп`янського району Харківської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за місцем дислокації військової частини в АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, та покласти на неї обов`язки:

1) не відлучатися з місця фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого/прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання слідчим мотивовано тим, що слідчим відділенням ВП № 4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000158 від 24.05.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження 06.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації перебуваючи на посаді старшого навідника військової частини НОМЕР_2 , порушуючи вимоги ст. ст. 3, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 49, 130, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» умисно вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

За версією слідства, у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці, але не пізніше 17.05.2024 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), для власного споживання, тобто без мети збуту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини у невстановлений досудовим розслідуванням час, 17.05.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи в смт. Пулини Житомирського району Житомирської області, за допомогою сайту «Black Pantera», розміщеного в мобільному додатку клауд-месенджера «Telegram», здійснив замовлення наркотичного засобу, а саме замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP

(1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) для власних потреб без мети збуту.

У подальшому, 24.05.2024, близько 10 год. 40 хв., у відділенні ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: смт. Пулини, вулиця Шевченка, 108, Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_5 отримав посилку, в середині якої знаходився прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), загальною масою 28,3144 г, яку згідно списку № 2 таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено, та відповідно до таблиці № 2, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу МОЗ України № 634 від 29.07.2010) є особливо великим розміром.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_5 у такий спосіб незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в особливо великих розмірах для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, 24.05.2024, після отримання посилки з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, яка надійшла до відділення «Нової пошти», розташованої за адресою: смт. Пулини, вулиці Шевченка, 108, Житомирського району Житомирської області, усвідомлюючи, що дана речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, у ОСОБА_5 відразу виник умисел, направлений на незаконне її зберігання для власних потреб без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено,

ОСОБА_5 , забравши вказану посилку, в якій знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина обіг якої заборонено PVP, почав в руках переносити її по АДРЕСА_3 , таким чином зберігаючи її при собі.

Далі, 24.05.2024, близько 11 години 40 хвилин, знаходячись на АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 був зупинений співробітниками поліції, яким було виявлено в останнього та в подальшому вилучено прозорий зіп-пакет, в якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), загальною масою 28,3144 г., що згідно з Таблицею №2, , затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу МОЗ України № 634 від 29.07.2010) є особливо великим розміром, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.

Слідчий зазначає, що метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду, тобто ризикам, передбачених п. п. 1, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_5 може переховуватись шляхом зміни місця свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.309 КК України. Також ОСОБА_5 є військовослужбовцем та в умовах воєнного стану може бути направлений для проходження військової служби до іншого регіону держави, що може негативно вплинути на строки, як досудового розслідування, так і судового розгляду.

На підставі вказаного, на переконання слідчого, обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для запобіганням вищезазначеними ризикам.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що слідчим не доведено існування ризиків, які визначені ч.1, ч.4 ст. 177 КПК України. Свої процесуальні обов`язки ОСОБА_5 виконує належним чином, не збирається ухилятися від слідства та суду та завжди з`являється на всі виклики. Захисник зазначила, що ОСОБА_5 жодних перешкод кримінальному провадженню не здійснює, а навпаки, активно сприяє досудовому розслідуванню. ОСОБА_5 добровільно видав органу досудового розслідування психотропну речовину, добровільно повідомив слідству всі відомі йому обставини щодо її придбання та зберігання, визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Окрім того, захисник повідомила, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем ЗСУ України, закріплений за військовою частиною, яка дислокується в Житомирському районі. До цього проживав в Харківській області на території, яка згодом була окупована російською федерацією, внаслідок чого вимушений був виїхати з місця свого проживання як внутрішньо переміщена особа та став на облік в не окупованій частині Харківської області. Згодом був мобілізований на військову службу до ЗСУ та брав безпосередню участь у захисті України, отримав статус учасника бойових дій. Слідчому судді не надано доказів, що підтверджують місце проживання ОСОБА_5 саме за адресою, за якою слідчий просить встановити ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт. В клопотанні адреса фактичного проживання ОСОБА_5 . вказана слідчим зі слів ОСОБА_5 без належної перевірки та врахування обставин можливості проживання та реалізації за вказаною адресою такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт. Наразі ОСОБА_5 знаходиться за місцем дислокації військової частини, проте його конкретне місце проживання може змінюватися, з огляду на заходи безпеки та з метою збереження особового складу. Захисник повідомила, що ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно, добросовісно відноситься до військової служби, був тяжко травмований під час проходження військової служби, переніс хірургічні операції та відзначений нагрудним знаком Головнокомандувача ЗСУ ОСОБА_7 «За збережене життя», раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. З вищевказаних підстав просила відмовити у задоволенні клопотання, однак не заперечила щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав висловлену думку свого захисника та повідомив, що наразі закріплений за військовою частиною в Житомирській області за адресою, яку він повідомив слідчому як адресу його фактичного проживання. Проте, як йому відомо, вказана адреса є місцем розміщення фінансового відділу військової частини, а його фактичне місце проживання за вказаною не може бути цілодобовим, у зв`язку з особливостями воєнного стану та можливими переміщеннями з метою збереження життя військовослужбовців, які закріплені за військовою частиною. ОСОБА_5 повідомив, що визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, придбав психотропну речовину та зберігав її для власного споживання, раніше теж вживав наркотичний засіб, щоб полегшити біль після бойового поранення. Зазначив, що не має жодного наміру переховуватися від слідства та перешкоджати кримінальному провадженні, оскільки активно йому сприяє, повідомляє всі відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення, з`являється на всі виклики, готовий понести передбачену законом відповідальність за вчинений злочин. Також повідомив, що командування військової частини обізнане про наявність відносно нього кримінального провадження, у зв`язку з чим забезпечує проходження ним військової служби саме в межах Житомирського району Житомирської області.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частинами 2 та 4 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа, можливо, вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (рішення «N.C. проти Італії» від 11 січня 2001, §45).

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин в особливо великих розмірах без мети збуту.

Під час розгляду клопотання прокурором та слідчим на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України. Підозра підтверджується сукупністю наданих слідчому судді доказів: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 24.05.2024; протоколом огляду місця події (місця вилучення речових доказів) від 24.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.04.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.04.2024; висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/106-24/8126-НЗПРАП від 25.05.2024, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) масою 0,8086 г; висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/106-24/8127-НЗПРАП від 27.05.2024, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) масою 27,5058 г; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог ст.194 КПК України слідчий суддя враховує наступні обставини.

Відповідно до висновку Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може вдатися до відповідних дій.

Водночас відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Слідчий суддя враховує, що перешкод кримінальному провадженню ОСОБА_5 не здійснює, активно сприяє досудовому розслідуванню, добровільно видав органу досудового розслідування психотропну речовину, добровільно повідомив слідству всі відомі йому обставини щодо її придбання та зберігання, не заперечує щодо вчинення ним кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведено ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування.

Відтак, наявні підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 .

Стосовно можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, слідчий суддя враховує наступне.

ОСОБА_5 перебуває в лавах Збройних Сил України у зв`язку із мобілізацією через збройну агресію російської федерації,за місцем служби характеризується виключно позитивно, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, отримав тяжку травму під час проходження військової служби, відзначений нагрудним знаком Головнокомандувача ЗСУ ОСОБА_7 «За збережене життя», раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, активно сприяє слідству, визнає свою винуватість, з`являється на всі виклики слідчого та слідчого судді.

Запобіжний захід є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, та можливе притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право особи на свободу та особисту недоторканість має найважливіше значення в «демократичному суспільстві» за змістом Європейської Конвенції з прав людини (рішення у справах "Medvedyev and Others v. France", [ВП], § 76; "Ladent v. Poland", № 11036/03, § 45).

Особиста свобода є основоположною свободою, якою повинен мати змогу користуватися кожен. Позбавлення або обмеження свободи ймовірно матиме прямий і негативний вплив на здійснення багатьох інших прав. Звідси випливають основні принципи, які ЄСПЛ застосовує при розгляді справ за ст. 5 Конвенції, і, насамперед, принцип презумпції свободи. "Презумпції на користь свободи особи" є домінантним керівним принципом, зміст якої зводиться до того, що особиста свобода людини повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду суворим винятком.

Доказів, які б підтверджували, що застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, прокурором не наведено, слідчому судді не надано.

Окрім того, слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності матеріалами клопотання адреси місця фактичного проживання ОСОБА_5 , яку слідчий зазначив для запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме: АДРЕСА_2 .

Так, відповідно до копії довідки від 17 жовтня 2022 року №6321- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої виконавчим комітетом Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 є АДРЕСА_4 . Згідно вказаної ж довідки фактичним місцем проживання ОСОБА_5 є АДРЕСА_5 .

Як пояснив підозрюваний ОСОБА_5 , адреса, за якою слідчий просить встановити ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт, є можливим місцем розміщення фінансового відділу військової частини, за якою він закріплений, а тому ОСОБА_5 повідомив слідчому вказану адресу як адресу його фактичного проживання. Проте, його місце проживання за вказаною не може бути цілодобовим, у зв`язку з особливостями воєнного стану та можливими переміщеннями з метою збереження життя військовослужбовців, які закріплені за військовою частиною.

Водночас, матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу не містять жодних доказів, що визначена в ньому для цілодобового домашнього арешту адреса є місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , а також що вказана адреса закріплена за військовою частиною НОМЕР_1 та є можливою для проживання та реалізації такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт. Також до матеріалів клопотання не додано доказів, що вказана в ньому адреса є адресою реєстрації та/або адресою фактичного місця проживання/перебування ОСОБА_5 .

Таких доказів не надано слідчим та прокурором і в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в судовому засіданні. Жодних клопотань про оголошення перерви в судовому засіданні з метою надання доказів на підтвердження місця фактичного проживання ОСОБА_5 слідчим та прокурором заявлено не було.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що за встановлених вище обставин застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є недоведеним.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з домашнім арештом, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися за межі Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого/прокурора або суду; повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Доводи слідчого про те, що ОСОБА_5 як військовослужбовець може бути направлений для проходження військової служби до іншого регіону держави, слідчий суддя відхиляє, оскільки направлення ОСОБА_5 за межі Житомирського району Житомирської області суперечитиме вимозі ч.2 ст.21 КПК України, відповідно до якої вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. У свою чергу, покладення обов`язку не відлучатися за межі Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого/прокурора або суду забезпечить перебування ОСОБА_5 саме в межах зазначеного району. Окрім того, як повідомив в судовому засідання ОСОБА_11 , командування військової частини обізнане про наявність відносно нього кримінального провадження, у зв`язку з чим забезпечує проходження ним військової служби за місцем дислокації цієї частини.

На переконання слідчого судді, вказаний запобіжний захід та покладені на підозрюваного обов`язки зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризику, що доведений прокурором та слідчим під час розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя вважає за необхідне встановити строк дії запобіжного заходу до 24 липня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.176 - 179, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого/прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора або суду.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу та вказаних вище обов`язків встановити до 24 липня 2024 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваним запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 13.06.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1