Справа № 496/1706/24
Провадження № 1-кп/496/417/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадженняв залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення кримінальних проступків проходив військову службу на посаді водія 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у звані солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.06.2023 року вирком Київського районного суду м. Одеса за ч. 1 ст. 345 КК України до покарання у вигляді службового обмеження для військово службовця строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді в: дія 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовомузванні «солдат», у грудні 2023, року більш точної дати та часу не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи кримінально- протиправний умисел, спрямований на пособництво у підробленні офіційного документу, а саме посвідчення водія на його особу, домовився із невстановленою дізнанням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, намір придбати зазначене посвідчення, після чого вищезазначеній невстановленій особі перерахував кошти у сумі 10 000 гривень за послуги з виготовлення підробленого посвідчення, через месенджер «Viber» надіслав свої анкетні дані, фотознімок зі своїм зображенням, фотознімки особистого підпису та паспорта громадянина України, тим самим здійснив пособництво у підробленні офіційного документа, а саме посвідчення водія. Після чого, вищезазначена невстановлена особа, у грудні 2023 року, більш дати та часу не встановлено, у невстановленому місці виготовила підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відкритою категорією «В», виданого ТСЦ 8041, який в той же час ОСОБА_3 отримав у пункті ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, ОСОБА_3 , 31.01.2024 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «Hundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись на 452 кілометрі автодороги «Київ- Одеса» Одеського району (кол. Біляївський район) Одеської області, будучи зупиненим працівником поліції, та отримавши вимогу від останнього пред`явити документи, що посвідчують особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, діючи із раптово виниклим умислом на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою підтвердження права керування транспортним засобом та посвідчення своєї особи, пред`явив підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.12.2023 р, видане ТСЦ 8041 на його ім`я з власною фотокарткою, про право на у правління транспортними засобами категорії «В», достовірно знаючи, що воно є підробленим, тим самим використавши його.

До обвинувального акту додані:

- заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 отримавши копії матеріалів дізнання, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , добровільно беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оскаржує встановлені під час дізнання обставини вчинених кримінальних проступків, їх кваліфікацію. Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист ОСОБА_3 було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви обвинуваченого у суду не викликало, у зв`язку з чим, перешкод для здійснення розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підроблені посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою його використання та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальними проступками та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває та має малолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені статтею 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винуватого, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу. Вказане покарання слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Положеннями ч.1 ст. 71 КК України встановлено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України ОСОБА_3 вчинив будучи засудженим вироком Київського районного суду Одеської області за ч.1 ст. 345 КК України до покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік.

Таким чином, ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків та повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 72 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень або вироків у виді виправних робіт або службових обмежень для військовослужбовців складанню підлягають лише строки цих покарань.

Таким чином вирок Київського районного суду Одеської області від 21.06.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 345 КК України підлягає самостійному виконанню.

Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на дані які характеризують особу обвинуваченого, визнання ним вини та відношення останнього до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. ст. 100, 124 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного ухвалами суду - підлягають скасуванню.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ст. ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень у вигляді кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком 21.06.2023 року Київського районного суду м. Одеса за ч. 1 ст. 345 КК України до покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовця строком на 1 рік і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. та службового обмеження для військовослужбовця строком на 1 рік, які виконувати самостійно.

Речовий доказ по справі, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 з ознаками підробки - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.02.2024 року по справі № 496/969/24 (провадження №1-кс/496/544/24) скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3029,12 гривень (три тисячі двадцять дев`ять грн. 12 коп.).

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1