Справа № 529/447/24
Провадження № 1-кп/529/121/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області кримінальне провадження № 0000368 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та угоду про визнання винуватості, укладену 21.05.2024 між прокурором та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2024 року близько 15 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , з метою крадіжки речей, прийшов до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану в Україні, який введено Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, що неодноразово продовжувався та триває донині, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом виймання віконної рами, проник до будинку по АДРЕСА_1 , звідки намагався вчинити крадіжку речей, які належать ОСОБА_6 , а саме: вентилятора автомобільного Vitol CollFan (ідентифікований як "CollFan") HF - 333 12V, вартістю на момент викрадення 165 грн 34 коп, радіоприймача марки GOLON модель RX-608ACW чорного кольору, вартістю на момент викрадення 265 грн 77 коп, апарату для вимірювання тиску вітчизняного виробництва з цифровим позначенням на корпусі "24704" та з маркуванням на тильній стороні корпусу рожевого кольору "OTKVII01", вартістю на момент викрадення 150 грн 00 коп. Однак, під час скоєння крадіжки ОСОБА_4 був помічений ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які проживають поруч з вказаним вище домогосподарством, внаслідок чого злочинні дії ОСОБА_4 не були доведені до кінця з причин, які не залежали від його волі. Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 намагався завдати потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 581 грн 11 коп.

Отже, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , було укладено угоду про визнання винуватості від 21 травня 2024 року, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненому ним злочині, активно сприяв у розкритті злочину, щиро розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду. В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений погодили покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Обвинувачений просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із обвинуваченим ОСОБА_4 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 вказала, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону та просила її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Потерпіла в клопотанні також вказала, що вона не заперечує проти затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, вислухавши з приводу її затвердження думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думки учасників судового провадження щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення товарознавчої та судово-трасологічної експертиз у загальному розмірі 6 815,52 грн, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 374, 376, ч. 4 ст. 394, ст. ст. 472, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 травня 2024 року, укладену між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000368, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 квітня 2024 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення товарознавчої та судово-трасологічної експертиз у загальному розмірі 6 815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн 52 коп.

Речові докази у вигляді вентилятора автомобільного Vitol CollFan (ідентифікований як "CollFan") HF - 333 12V, радіоприймача марки GOLON модель RX-608ACW чорного кольору, апарату для вимірювання тиску вітчизняного виробництва з цифровим позначенням на корпусі "24704" та з маркуванням на тильній стороні корпусу рожевого кольору "OTKVII01", які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, селище Диканька, вул. Газовиків, 1), - повернути потерпілій ОСОБА_6 як її власність.

Речові докази у вигляді жіночої дублянки коричневого кольору та карбюратора, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , - залишити цій потерпілій як її власність.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1