Справа № 991/1497/24
Провадження 1-кс/991/1511/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у порядку ст.ст.32-34,36,55,56,111,112,135,136,214,303-307,480-1 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Пунктами 1-11 ч.1 ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст.303 КПК України).

Дослідивши зміст зазначеного документу, слідчий суддя зазначає, що він містить назву «Скарга на протиправну бездіяльність ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні ним в ЄРДР за заявою відомостей про початок досудового розслідування епізоду особливо тяжкого корупційного злочину, вчиненого Левченко, Аржаніковою, Мовчан, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , можливо іншими службовими (уповноваженими ) особами за гроші КДБ РБ та інших Лукашенківських структур, що передбачені ст.ст.26-30, ч.4 ст.189, ч.2 ст.364 ч.2 ст.365, ч.2 ст.366, ч.4 ст.368, ч.3 ст.382 КК України.»

У той же час вказаний документ не міститьбудь-якого обґрунтування, мотивів, якими заявники обґрунтовують свою позицію та про яке саме невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань йдеться.

Окрім того у прохальній частині скарги містяться наступні вимоги:

1) відкрити судове провадження у справі та постановити без виклику заявників у суд ухвалу ВАКС про направлення цього провадження до Апеляційної палати (далі АП) ВАКС для визначення 5-ю суддями АП ВАКС підсудності цієї скарги з огляду на фігурантів цього кримінального провадження, а саме: суддів ВАКС, а саме: суддів ОСОБА_14 і ОСОБА_15 ;

2) у визначеному колегією суддів АП ВАКС місцевому суді викликати заявників у судове засідання та визнати протиправною бездіяльність Генпрокурора ОСОБА_16 із зобов`язанням його негайно внести до ЄРДР відповідні відомості про злочин згідно Заяви;

3) зобов`язати Генпрокурора ОСОБА_16 визначити орган досудового розслідування та передати наступного дня наявні у нього матеріали кримінального провадження, а протягом 24 годин після внесення відомостей до ЄРДР, зобов`язати Генпрокурора ОСОБА_16 вручити заявникам витяги із ЄРДР та пам`ятки про права і обов`язки потерпілих;

4) зобов`язати Генпрокурора ОСОБА_16 після визначення ним органу досудового розслідування, вручити заявникам протягом 24 годин повідомлення про визначений орган досудового розслідування.

Таким чином встановлено, що вищезазначена скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містить будь-якого формалізованого питання до слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Зазначення у документі його назви не створює у слідчого судді обов`язку домислювати за заявника суть порушеного питання, адже це буде становити порушення засади змагальності, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законом (ч.1 ст.22 КПК України).

Засада диспозитивності, серед іншого, передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (ч.2 ст.26 КПК України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Повноваження слідчого судді прямо визначені нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Натомість заявниками перед слідчим суддею ставиться питання щодо направлення провадження за їх скаргою до АПВАКС для визначення підсудності саме за місцевим судом для розгляду та прийняття ним рішення, про яке просять заявники, а саме: зобов`язання Генерального прокурора негайно внести до ЄРДР відповідні відомості про злочин згідно їх заяви, визначити орган досудового розслідування, вручити їм витяги із ЄРДР та пам`ятки про права і обов`язки потерпілих, визначити орган досудового розслідування та вручити заявникам протягом 24 годин повідомлення про визначений ним орган досудового розслідування.

Положеннями ст.34 КПК України встановлено порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.

Так, у відповідності до положень ч.1 ст.34 КПК України, кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Разом з тим, абзац 2 ч.3 ст.34 КПК України вказує, що питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Слід зазначити, що направлення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду відповідних клопотань можливе лише після направлення обвинувального акту до суду першої інстанції в порядку, передбаченому КПК України, для його розгляду по суті за правилами глав 27 та 28 КПК України.

Указана позиція узгоджується з правовою позицією викладеною в ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №571/196/18-к. Тобто, передбачений ст.34 КПК України порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого не може застосовуватись до проваджень, які знаходяться на стадії досудового розслідування. Вирішення питання щодо розгляду по суті заяв, клопотань чи скарг поданих під час досудового розслідування або залишення їх без розгляду, повернення, тощо, відноситься до виключної компетенції слідчого судді того суду першої інстанції, до якого вони надійшли. Водночас Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду на стадії досудового розслідування уповноважена лише переглядати судові рішення слідчих суддів Вищого антикорупційного суду у випадках та порядку, передбачених КПК України, проте не має можливості направляти відповідні матеріали з Вищого антикорупційного суду до іншого суду. А отже, передбачений ст. 34 КПК України порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого не може застосовуватись стосовно скарги заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За наведених обставин вимога скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про направлення провадження за їх скаргою до АПВАКС для визначення місцевого суду для розгляду поданої заявниками скарги є неспроможною.

Таким чином, оскільки у поданій скарзі заявниками до слідчого судді Вищого антикорупційного суду не ініційовано питань, які б могли бути предметом розгляду у відповідності до положень ч.1 ст303 КПК України, тож відсутні підстави для розгляду такої скарги та вказану скаргу належить залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,7,26,303,304,309,372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1