Справа № 932/626/24
Провадження № 1-кс/932/246/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000332 від 26.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000332 від 26.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «ГРІНС-Д» з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000332 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 25.01.2024 о 20:25 водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Hyundai Sonata» р.н. НОМЕР_1 рухаючись по вулиці Метробудівській з боку вулиці Великої Діївської в напрямку вулиці Набережної Заводської, в районі будинку № З допустив наїзд на пішоходів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які перетинали проїзну частину вулиці Метробудівської справа наліво за напрямком руху автомобіля, по нерегульованому пішохідному переходу. Внаслідок ДТП пішоходи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , отримали тілесні ушкодження.

25.01.2024 було проведено огляд транспортного засобу «Hyundai Sonata» р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власник: ТОВ «ГРІНС-Д», адреса: м. Дніпро, вул. Івана Акінфієва, буд. 18, оф. 25

26.01.2024 слідчим СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено згідно ст. ст. 98, 100 КПК України, постанову про визнання речовим доказом автомобіля «Hyundai Sonata» р.н. НОМЕР_1 .

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «Hyundai Sonata» р.н. НОМЕР_1 , виявлено пошкодження переднього вітрового скла, кришки капоту, переднього бамперу, решітки радіатора, передніх фар, лівої передньої двері, що має суттєве значення для встановлення обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди та проведення судово-автотехнічної експертизи, судової транспортно- трасологічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу у кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, в своєму клопотанні просить розглянути за відсутності сторін.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, заперечень та клопотань не надав. Представник водія транспортного засобу «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 через канцелярію суду надав заяву, в якій клопотання слідчого не підтримую в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, 26.01.2024 року СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, а саме громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив ДТП на автомобілі «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «ГРІНС-Д».

Постановою старшого слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 26.01.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадження № 0000332 від 26.01.2024 року транспортний засіб автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ТОВ «ГРІНС-Д»

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, враховуючи кількість потерпілих та ступінь нанесення їм ушкоджень, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000332 від 26.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «ГРІНС-Д» з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ