І м е н е м У к р а ї н и
23.01.2013 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
уродж. м.Тульчин Вінницької області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше засудженого:
- 03.02.2006 року Тульчинським р/с Вінницької області по ст..289 ч.1, 75, 76 КК України к 3-м годам п/в з іспитовим терміном 2 роки;
- 17.02.2012 року Тульчинським р/с Вінницької області по ст.186 ч.1 КК України к штрафу 1020 гривень,
Зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2
уродж. АДРЕСА_3 , громадянина України, маючего начальну освіту, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який не зареєстрований, проживаючого: АДРЕСА_4 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -
23.10.2012 року, приблизно о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи не погашену судимість за аналогічний злочин, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , після конфлікту із потерпілим, на грунті неприязливих відносин, застосували до ОСОБА_6 насильство, що не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, згідно висновку експерта №3673 від 25.10.2012 року, а саме ОСОБА_4 вдарив його кулаком по голові, після чого ОСОБА_5 спричинив удар ногою по тулубу, від якого потерпілий впав. Після падіння ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном «Самсунг 3850»з сім-картою оператора «Лайф`загальною вартістю 825 гривень, після чого втекли з місця скоєного злочину з викраденим майном, розпорядившись їм на свій розсуд.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, по суті звинувачення пояснив, що 23.10.2012 року приблизно об 11 годині він разом із ОСОБА_5 та його дівчиною були біля будинку АДРЕСА_5 де пили по пляшці пива, але не знаходились у стані алкогольного сп`яніння. Там у них з потерпілим виник конфлікт, у зв`язку із тим, що він погано висловлювався на адресу дівчини ОСОБА_5 . Після закінчення конфлікту, приблизно о 11 годині 30 хвилин, потерпілий перейшов через дорогу, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 забрати у останнього телефон, на що ОСОБА_5 погодився, і вони підійшли до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ударив його по голові, після чого ОСОБА_5 по тулубу. Від останнього удару потерпілий впав та ОСОБА_4 забрав у нього з рук мобільний телефон, після чого вони утекли з місця скоєного злочину. У скоєному розкаюється, просить не лишати свободи.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, повністю підтвердив показання ОСОБА_4 , також пояснив суду, що коли у них виник умисел на пограбування потерпілого, його дівчина була в магазині, купувала чай. Крім того після пограбування вони відразу поїхали на ринок «Привоз», де намагалися продати телефон, але там їх затримали співробітники міліції. Також пояснив, що його дівчина зараз вагітна, у скоєному розкаюється, просить не лишати свободи.
Так як підсудні свою вину визнали повністю, підтвердили обставини скоєного злочину, погодились на спрощену форму судового розгляду, а саме просили не досліджувати докази які ніхто не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої раз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані:
- по ст.186 ч.2 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані:
- по ст.186 ч.2 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинена за попередньою змовою групою осіб, та винуватість обвинувачених у скоєному злочині доказана повністю.
При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність шкоди, особу винного, те що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, те що саме він запропонував ОСОБА_5 скоїти грабіж, а також обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України судом не виявлено.
За викладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність шкоди, особу винного, те що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, добре характеризується по місту роботи (а.с.120), співмешканка чекає від нього дитину, а також обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України судом не виявлено.
За викладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання та встановити іспитовий строк на 3 роки.
Відповідно до ст.76п.2,3,4 КК України забов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередню тримання під вартою.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши ОСОБА_5 у залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 23.10.2012 року (а.с.29).
Речові докази по провадженню (а.с.40) вважати поверненим за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.
Суддя: