Справа №766/4997/24
н/п 1-кс/766/4412/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження №0000306 від 01.03.2024року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

Т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області майор поліції ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000306 від 01.03.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Також, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що слідчим відділом Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000306 від 01.03.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №64/2024, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06.11.2024 року №734/2024, затвердженим Законом України від 14 лютого 2024 року № 3564-IX), яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Отже в умовах воєнного стану, тобто 24.02.2024, близько 13.30 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в автомобілі «Volkswagen», модель «Golf» р/н НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, з багажника автомобіля незаконно заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон Honor X6a 4/128GB NFS CyanLake UA IMEI: НОМЕР_2 вартістю відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-24/1220-ТВ від 11.03.2024, становить 4999 грн. 00 коп.; мобільний телефон XiaomiRedmi 12 8/256 MidnightBlack IMEI: НОМЕР_3 вартістю відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-24/1220-ТВ від 11.03.2024, становить 5999 грн. 00 коп., тобто вчинив крадіжку на загальну суму 10998 гривень 00 копійок. В подальшому, залишивши автомобіль розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Херсон Херсонської області, громадянин України, українець, який має середню освіту, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України.

28.03.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану разом з повістками про виклик, було направлено через АТ «УКРПОШТА» рекомендованим листом 914) з описом вкладеного ОСОБА_4 за місцем його реєстрації АДРЕСА_3 , яке було повернуто через відсутність адресата за вказаною адресою.

05.05.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, за його відсутності під відеозапис було вручено матері ОСОБА_7 .

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами зокрема :

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.03.2024;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , від 01.03.2024;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_6 від 01.03.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.03.2024;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 04.03.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.03.2024;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_9 від 04.03.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.03.2024;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_10 від 02.03.2024;

-протоколом огляду від 02.03.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.03.2024;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_11 від 06.03.2024;

-протоколом огляду від 06.03.2024;

-іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий зазначає, що відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою їх застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий вказує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років. У матеріалах кримінального провадження містяться вагомі докази вчинення ним зазначеного злочину. Таким чином, враховуючи вищевикладене, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного, який просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт у період часу з 21:00 до 06:00.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

28.03.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану,разом з повістками про виклик, було направлено через АТ «УКРПОШТА» рекомендованим листом 914), з описом вкладеного ОСОБА_4 за місцем його реєстрації АДРЕСА_3 , яке було повернуто через відсутність адресата за вказаною адресою.

08.04.2024 досудове розслідування кримінального провадження зупинено та підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

05.05.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, за його відсутності під відеозапис було вручено матері ОСОБА_7

07.06.2024 постановою слідчого відновлено досудове розслідування, у цей же день підозрюваному ОСОБА_4 вручено підозру.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаних кримінальних правопорушень.

За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).

У справі «Смирнова проти Росії» зазначено, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany) від 27 червня 1968 року; рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (YagciandSargin v. Turkey) від 8 червня 1995 року.

Для відмови в досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення у справі «Штеґмюллер проти Австрії» (Stogmuller v. Austria) від 10 листопада 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини»), вчинення ним подальших правопорушень (рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 року) або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 року, серія А, № 207, п. 51).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі«W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнає підозру, не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснивши у судовому засіданні, що телефони не викрадав, вирішив пожартувати з потерпілим, сховавши від нього два мобільних телефони, матеріальну шкоду відшкодував потерпілому, має постійне місце проживання та офіційно не працевлаштований, підозру обґрунтовано вагомими доказами, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину. Враховуючи, що підозрюваний не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, крім того, слідчий суддя враховує, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вони мають порівняно невисокий ступінь, при цьому посилання на тяжкість вчинення кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для обрання найбільш суворішого запобіжного заходу тримання під вартою. Однак не застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 18:00 по 08:00 год., строком до 27.07.2024 року включно та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Оскільки слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовується інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя самостійно визначає обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 27.07.2024 року включно, також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 18:00 до 08:00 годин, строком до 27.07.2024 року включно та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 27.07.2024 року включно також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали до 27.07.2024 року, по закінченню якого дана ухвала припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим, крім випадку його продовження у встановленому законом порядку.

Контроль за виконанням домашнього арешту покладається на слідчого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Херсонський апеляційний суд протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1