Справа № 545/1426/24
Провадження № 1-в/545/199/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області м. Полтави клопотання захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золочівка, Хмельницької області, з середньо-спеціальною освітою, засуджений:

- 12.12.2022 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.286-1 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 років

про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт ,

Початок строку покарання 12.01.2023 року, кінець строку 30.09.2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 , заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт, посилаючись на те, що він відбув більше половини строку покарання і став на шлях виправлення, в установі виконання покарань характерезується позитивно.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважає клопотання засудженого безпідставним, оскільки засуджений не довів своє виправлення.Крім того, вказав, що згідно гарантійного листа від 19.03.2024 року з вих.№19 про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , гарантує його працевлаштування на посаді слюсара, однак засуджений по професії не є слюсарем.

Захисник в судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання та замінити засудженому невідбуту частину строку основного покарання у виді позбавлення волі на 2 роки виправних робіт по місцю його роботи у ФОП ОСОБА_6 .

Від засудженого надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, прохав клопотання задовольнити.

Представник колонії направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.3 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно ч.ч.2,3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення та відбув 1/3 частину строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено, вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.12.2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Кримінальне правопорушення було вчинене засудженим в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до смерті потерпілого ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 покарання відбуває з 12.01.2023 року.

На момент розгляду клопотання невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_5 , становить 2 роки 3 місяці 13 днів.

За час відбування покарання ОСОБА_5 має 22 стягнення та 3 заохочення.

Як вбачається із характеристик ДУ «Крюковська виправна колонія (№29», виданої на ім`я ОСОБА_5 , від 04.08.2023 року засуджений характерезується посередньо (а.о.с. 36-37 том.2).

Згідно характеристик на засудженого ОСОБА_5 , від 15.03.2024 року,09.04.2024 року, вбачається, що останній за час перебування в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» характерезувався негативно, на даний час характеризується задовільно (а.с. 11-15, 40-44).

Згідно заяви представника адміністрації ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» засуджений ОСОБА_5 , став на шлях виправлення та може заслуговувати на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Суд враховує, що згідно гарантійного листа від 19.03.2024 року з вих.№19 про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , гарантує його працевлаштування на посаді слюсара, в той же час ОСОБА_5 , за професією не є слюсарем та не зможе виконувати покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком . Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Частина 1 ст.57 КК України, визначає, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можлива заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.

Остання за часом характеристика від 09.04.2024 року не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_8 твердо став на шлях виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Враховуючи той факт, що адміністрація колонії самостійно не звернулася до суду з поданням про заміна невідбутої частини покарання більш м`яким відносно ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про невпевненість адміністрації установи у тому, що засуджений дійсно довів своє виправлення, небажання бути причетними до звернення до суду.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженого, дані про його поведінку і його ставлення до праці за весь період відбування покарання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарань - виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Згідно ч.1 ст.57 КК Україн, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Окрім цього суд бере до уваги, що на час розгляду справи у суді, частина невідбутого покарання у ОСОБА_5 становить 2 роки 3 місяці 13 днів у вигляді позбавлення волі, а більш м`яке покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого, що порушує принцип справедливості та невідворотності покарання.

Таким чином, встановлені судом обставини , дані про особу засудженого, не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 , довів своє виправлення та до нього може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того слід зазначити, що застосування більш м`якого покарання є правом, а не обов"язком суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання - захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.537 , ст. 539 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1