Справа №345/541/23
Провадження № 1-кп/345/63/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , працюючого приватним підприємцем, освіта повна середня, одруженого, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має,громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

11.09.2022 близько 21.00 год. ОСОБА_3 на автомобілі марки «RENAULT KANGOO» реєстраційниий номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 являється ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу заїхав автомобілем на територію магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав редуктор до середнього моста автомобіля КАМАЗ 4130, вартістю 9 875,0 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 .. Викрадене майно ОСОБА_3 погрузив в кузов автомобіля, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 9 875,0 грн..

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 11.09.2022 біля 15.00 він приїхав у гараж, де він здійснює ремонтні роботи. Біля 19.00 год. він позичив у ОСОБА_8 автомобіль РЕНО Кенго, на прохоння його знайомих з метою перевезення коліс. Сам він не покидав гаражу і знаходився там до 00.00 год., а його мобільний телефон знаходився весь час в автомобілі РЕНО Кенго на зарядці. Грошові кошти в розмірі 25 000 грн. перечислив ОСОБА_7 в рахунок оплати переднього моста до автомобіля УРАЛ, тобто до іншого автомобіля. Дана домовленість була з сином ОСОБА_7 ОСОБА_9 . Вказав, що інкримінованого йому кримінального правопорушення не вчиняв та просить суд його виправдати.

Захисник в судовому засіданні вказав, що його підзахисний вини в інкримінованому йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України не вчиняв. Обвинувальний акт ґрунтується на припущеннях та недопустимих доказах. Зокрема, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_3 викрав редуктор до середнього моста автомобіля КАМАЗ 4130, в той час як автозапчастини за вказаним маркуванням не існує. Прокурором в судовому засіданні дані неточності не спростовано та не усунуто. Внаслідок цього висновок експерта №СЕ-19/109-22/10908-АВ слід поставити під сумнів, оскільки він проведений щодо оцінки редуктора маркування якого невірне. На відеозаписі з території магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що по АДРЕСА_2 , доказів того, що відображено саме автомобіль ОСОБА_8 встановити неможливо, номерного знаку не відображено. Встановити, що на відео відображений саме ОСОБА_3 неможливо. Досудовим слідством не проведено дій щодо встановлення та виявлення слідів перевезення редуктора в автомобілі РЕНО Кенго, наявності дощок, як знарядь вчинення злочину, не проведено дактилоскопічної експертизи з метою встановлення слідів ОСОБА_3 .. Процесу загрузки редуктора до кузова автомобіля не відображено. Не долучено відеозаписів за періоди, що передували відображеному відеозапису та слідували за ним, з чого можливо було б встановити інші обставини, що мають значення для справи. Щодо перерахунку ОСОБА_7 коштів у розмірі 30000 грн., то як вказує ОСОБА_3 ці кошти перераховані за придбання іншої запчастини, а вартість самого викраденого редуктору, як було встановлено висновком експерта складає 9 875,0 грн.. Вказав, що з листа УОТЗ ГУНП в Івано-Франківській області від 16.01.2023 фіксації абонементського номера НОМЕР_3 неможливо встановити, що ОСОБА_3 перебував у вказаний в обвинувальному акті період по АДРЕСА_2 , оскільки дія базових станцій поширюється на декілька кілометрів. Слідчим не вжито належних дій щодо перевірки вичерпного переліку номерів, які діяли у вказаний період в зоні дії базових станцій з метою встановлення кола ймовірних підозрюваних. Слідчий експеримент проведено не у відповідності до відповідних вимог, оскільки стажистом слугувала особа фізично здоровіша та молодша. Марка транспортного засобу не відповідала марці вказаній у обвинувальному висновку, а токож знаряддя вчинення кримінального правопорушення при здійсненні слідчого експерименту не зазначені в обвинувальному акті. Крім того, заява ОСОБА_3 про визнання вини є недопустимим доказом, оскільки відібрана у ОСОБА_3 під тиском та у ній відсутні відомості про роз`яснення йому ст.63 Конституції України, правом скористатись послугами адвоката. Просить суд врахувати наведене та винести вирок, яким ОСОБА_3 в інкримінованому йому правопорушені за ч.4 ст.185 КК України виправдати.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що зазначені захисником в своїх клопотаннях зауваження щодо деяких незначних порушень процесуального законодавства, під час проведення досудового розслідування, жодним чином суттєво не вплинуло на хід такого розслідування, при цьому не було допущено істотного порушення прав та свобод людини, що могло б потягнути за собою недопустимість покладених в основу обвинувачення доказів.Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, оскільки його вина у вчиненому повністю доведена показами потерпілого, свідка, письмовими доказами, даними слідчого експерименту та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи. Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю доводиться показаннями потерпілого та свідка, досліджених судом в судовому засіданні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що знайомий з обвинуваченим близько 10-ти років. Про зникнення редуктора до автомобіля КАМАЗ його повідомив син ОСОБА_9 . Після крадіжки у нього була розмова з ОСОБА_3 , який признався про те, що викрав редуктор, однак казав, що редуктора на даний час не має, однак він може відшкодувати йому кошти за нього, яку визначили в сумі 30 000 грн.. 16.09.2022 року грошові кошти в сумі 25000 грн. ОСОБА_3 переслав йому через Приват24 на банківську картку, а 5000 грн. останній передав особисто. На даний час матеріальна шкода ОСОБА_3 відшкодована в повному обсязі, а тому претензій до нього немає. Не настоює на суворому покаранні. Цивільний позов не заявляв.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 11.09.2022 біля 20.00 год. його знайомий ОСОБА_3 зателефонував до нього та попросив позичити йому автомобіль. Він погодився та повідомив місцезнаходження автомобіля РЕНО КЕНГО та ключів до нього. Для яких потреб йому потрібен був автомобіля ОСОБА_3 не розповідав. На наступний день зранку автомобіль вже стояв на місці. При огляді автомобіля він виявив вм`ятину на задньому крилі. Кришки від бензобака у його автомобілі не має.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця подій від 12.09.2022 з фото таблицями та протоколом огляду місця подій від 12.09.2022 з фото таблицями, відповідно до яких було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення що по АДРЕСА_2 , на якій знаходиться магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», а також автомобіль марки Рено Кенго д.н.з. НОМЕР_1 . Встановлено, що на кузові автомобіля відсутня кришка паливного бака, що у свою чергу виділяє його серед інших автомобілів даної марки та моделі (а.с.59,60-61, 63-64,65-66);

- протоколом огляду предмету від 05.10.2022, фототаблиці до нього, згідно яких було оглянуто DVD-R диск із записом подій, які мали місце в період часу з 20.26 по 21.38 11.09.2022 на прилеглій території магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_2 . Під час огляду ком пакт-диску встановлено, що о 20.37 11.09.2022 зі сторони заправки «Укрнафта» по вул.Долинська, 71 в м. Калуш рухається автомобіль білого кольору, який о 20.37 заїзжає на територію магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_2 . О 21.07 даний автомобіль є марки РЕНО КЕНГО та під`їжджає заднім ходом до автозапчастин, які знаходяться на території. О 21.18 помітно, що обоє задні двері відчинено. О 21.20 зафіксовано в салоні автомобіля дошку, і зачинення задніх дверей. О 21.21 зафіксовано як особа, свіши за кермо автомобіля почала рух на ньому, виїжджаючи з даної території в сторону автозаправки «Укрнафта». Слідчим в ході огляду відеозапису було зазначено, що на даному відеозаписі вищеописаною особою являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 81-85 );

- висновком експерта № СЕ-19/109-22/10908-АВ від 20.10.2022, згідно з яким ринкова вартість бувшого у вжитку редуктора до середнього моста автомобіля КАМАЗ 4310 станом на 11.09.2022 становила 9875 грн.(а.с. 88-89,90-93);

- випискою з АТ КБ «Приват банк», які надано потерпілим ОСОБА_7 з якої вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 переслав грошові кошти в розмірі 25000 грн., (а.с.79);

- аналізом УОТЗ ГУНП в Івано-Франківській області від 16.01.2023 фіксації абонементського номера НОМЕР_3 , згідно якого вбачається що даний номер в період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував в радіусі дії місця вчинення кримінального правопорушення (а.с.110-11,112);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.02.2024, додатків до нього, який було проведено по АДРЕСА_2 та під час якого, в період часу з 18.16 по 18.18 стажист за допомогою приставленої до дошки до автомобіля ФІАТ ФІОРІНО погрузив редуктор до середнього моста з маркуванням 819 1-1 до автомобіля КАМАЗ. Слідчий експеримент відбувся у присутності обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_7 та двох понятих (а.с.182-184,185,186).

Також в судовому засіданні було оглянуто відеозаписи:

- DVD-R диск із записом подій, які мали місце в період часу з 20.26 по 21.38 11.09.2022 на прилеглій території магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_2 . Під час огляду встановлено, що о 20.37 11.09.2022 зі сторони заправки «Укрнафта» по вул.Долинська, 71 в м. Калуш рухається автомобіль білого кольору, який о 20.37 заїзжає на територію магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_2 . О 21.07 даний автомобіль є марки РЕНО КЕНГО та під`їжджає заднім ходом до автозапчастин, які знаходяться на території. О 21.18 помітно, що обоє задні двері відчинено. О 21.20 зафіксовано в салоні автомобіля дошку, і зачинення задніх дверей. О 21.21 зафіксовано як особа, свіши за кермо автомобіля почала рух на ньому, виїжджаючи з даної території в сторону автозаправки «Укрнафта». Слідчим в ході огляду відеозапису було зазначено, що на даному відеозаписі вищеописаною особою являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 113 );

- DVD-R диск із записом проведення слідчого експерименту від 28.02.2024, який було проведено по АДРЕСА_2 та під час якого, в період часу з 18.16 по 18.18 стажист за допомогою приставленої до дошки до автомобіля ФІАТ ФІОРІНО погрузив редуктор до середнього моста з маркуванням 819 1-1 до автомобіля КАМАЗ (а.с.185).

Доводи захисника обвинуваченого про те, що в обвинувальному акті та у висновку експерта № СЕ-19/109-22/10908-АВ вказано маркування редуктор до середнього моста автомобіля КАМАЗ - 4130, в той час як автозапчастини за вказаним маркуванням не існує, суд вважає такими, що є незначними та вказують на технічну описку в маркуванні даної автозапчастини в обвинувальному акті та у висновку експерта № СЕ-19/109-22/10908-АВ та суттєво не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що при огляді відеозапису з території магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що по АДРЕСА_2 , доказів того, що відображено саме автомобіль ОСОБА_8 встановити неможливо, номерного знаку не відображено, процесу загрузки редуктора до кузова автомобіля не відображено, встановити, що на відео відображений саме ОСОБА_3 неможливо, а також, що досудовим слідством не проведено дій щодо встановлення та виявлення слідів перевезення редуктора в автомобілі РЕНО Кенго, наявності дощок, як знарядь вчинення злочину, не проведено дактилоскопічної експертизи з метою встановлення слідів ОСОБА_3 та не долучено відеозаписів за періоди, що передували відображеному відеозапису та слідували за ним, з чого можливо було б встановити інші обставини, що мають значення для справи в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані дослідженоми у судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, зокрема протоколами огляду місця подій від 12.09.2022 з фото таблицями, відповідно до яких було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення що по АДРЕСА_2 , на якій знаходиться магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», а також автомобіль марки Рено Кенго д.н.з. НОМЕР_1 в процесі чого було встановлено,що відмінною ознакою з іншими автомобілями є те, що на кузові автомобіля відсутня кришка паливного бака, про що і зазначав свідок ОСОБА_8 , що у свою чергу виділяє його серед інших автомобілів даної марки та моделі; відеозаписом з камер відеонагляду які надав потерпілий ОСОБА_7 , з яких видно як саме та за яких обставин здійснювалось кримінальне правопорушення, яке було переглянуто в судовому засіданні. На відео чітко видно о 21:16:20 рух дошки з кузова автомобіля та о 21:20:34 рух дошки в кузов автомобіля; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який вказав, що після крадіжки у нього була розмова з ОСОБА_3 , який признався про те, що викрав редуктор, однак вказав, що редуктора на даний час не має, але він може відшкодувати йому кошти за нього, яку визначили в сумі 30 000 грн., які ОСОБА_3 йому повністю відшкодовано.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого також вказав, що відносно перерахунку ОСОБА_7 його підзахисним коштів у розмірі 30000 грн., ці кошти перераховані за придбання іншої запчастини, про придбання якої ОСОБА_3 домовлявся з сином потерпілого ОСОБА_11 , а вартість самого викраденого редуктору, як було встановлено висновком експерта складає 9 875,0 грн.. Дані твердження спростовані в судовому засіданні долученими письмовими доказами, а доводи обвинуваченого, що грошові кошти в розмірі 30000 грн. були призначені для придбання іншої ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні не знайшли свого підтвердженнята викликають сумнів у суду в їх правдивості, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 16.09.2022 грошові кошти в сумі 25000 грн. ОСОБА_3 переслав ОСОБА_7 через Приват24 на банківську картку. Підтвердження переказу грошових коштів долучено до матеріалів кримінального провадження та досліджено в судовому засіданні. Крім того клопотання про допит сина потерпілого, тобто ОСОБА_12 з метою встановлення факту погодження між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 придбання іншої ІНФОРМАЦІЯ_3, та перерахунок грошових коштів у розмірі 25000 грн. не за редуктор до КАМАЗа, сторона захисту не заявляла.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що з листа УОТЗ ГУНП в Івано-Франківській області від 16.01.2023 фіксації абонементського номера НОМЕР_3 неможливо встановити, що ОСОБА_3 перебував у вказаний в обвинувальному акті період по АДРЕСА_2 , оскільки дія базових станцій поширюється на декілька кілометрів в судовому засіданні спростовано, проаналізувавши інформацію з телефонних з`єднань, з якої вбачається, що телефон обвинуваченого абонента Водафон був у радіусі дії місця вчинення кримінального правопорушення, та в інших різних точках Калуського району, що суперечить показам обвинуваченого щодо надання автомобіля іншим особам, які нібито перевозили груз в одну точку, якраз ту саму де і було зафіксовано радіус дії телефону по місцю вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, суперечить і іншим показам враховуючи запис з відеокамер наданих потерпілим ОСОБА_7 , де в автомобілі перебуває одна особа та вчиняє злочин з підручними засобами (дошка) які були в кузові автомобіля. Також, а автомобілі знаходиться телефон який час від часу світиться та переміщується однією особою. Що стосується фіксації абонентського номера по базових станціях мобільного зв`язку яку використовував обвинувачений під час вчинення крадіжки, то відповідно до ухвали Калуського міськрайонного суду від 27.12.2022 проведено тимчасовий доступ до речей та документів, а саме фіксації абонентського номера по базових станціях мобільного зв`язку по номеру мобільного оператора НОМЕР_4 . Згідно інформації отриманої під час тимчасового доступу в період вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 його абонентський номер був зафіксований в радіусі дії станції вчинення кримінального правопорушення, зокрема, з 20.52 год. по 22.26 год., тобто час вчинення кримінального правопорушення.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що слідчий експеримент від 23.02.2024 проведено не у відповідності до відповідних вимог, оскільки стажистом слугувала особа фізично здоровіша та молодша, марка транспортного засобу не відповідала марці вказаній у обвинувальному висновку та у нього менший кліренс, а саме 130 мм, у той час як кліренс автомобіля марки «RENAULT KANGOO» - 184 мм, а токож знаряддя вчинення кримінального правопорушення при здійсненні слідчого експерименту не зазначені в обвинувальному акті суд не бере до уваги, оскільки під час слідчого експерименту клопотань про можливість виміру кліренса автомобіля Фіат фіоріно ніхто з учасників не заявляв та жодних даних про це стороною захисту не долучено.

Статист не є самостійним учасником слідчого експерименту, і чинним КПК України не передбачено обов`язку вносити дані про особу, яка виконувала роль статиста, в процесуальні документи, його функція зводиться до заміни певного учасника слідчого експерименту під час проведення такої слідчої дії, й підбір статиста здійснює особа, яка проводить відповідну слідчу дію. Слідчим було належно підібрано статиста у даному випадку особу, яка б за фізичними параметрами, ростом, тощо відповідала особі обвинуваченому, що не може ставити під сумнів проведення слідчого експерименту, всупереч вимогам ст. 240 КПК України. Щодо використання під час слідчого експерименту дерев`яних дощок, при досліденні інформації з камер відео нагляду, яке було досліджено в ході судового розгляду чітко видно дошку яка використовувалась для погрузки редуктора, зокрема о 21:16:20 рух дошки з кузова автомобіля та о 21:20:34 рух дошки в кузов автомобіля про що зазначено вище.

Вказані заперечення сторони захисту спрямовані на пом`якшення відповідальності та не відповідають встановленим обставинам в судовому засіданні. Будь-яких об`єктивних, належних та допустимих доказів того, що обвинувачений в умовах воєнного стану не викрав майно ОСОБА_7 , а в період вчинення кримінального правопорушення перебував в іншому місці стороною захисту не надано, не встановлено зазначеної обставини й судом. Однак, такі пояснення обвинуваченого та твердження суд розцінює, як обраний ним спосіб свого захисту.

Захисник просив визнати недопустимим доказом заяву ОСОБА_3 про визнання винуватості, у зв`язку з тим, що слідчим у вказаній заяві не внесено даних про те, що ОСОБА_3 було роз`яснено його права передбачені ст.63 Конституції України та про роз`яснення права на захист.

У відповідності до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 про визнання вини у вчиненні крадіжки редуктора до автомобіля КАМАЗ 11.09.2022, дана заява не містить дати складення та під час даної процесуальної дії останньому не було роз`яснено право на захист та право не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, що можуть стати підставою для підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на викладене суд визнає надану прокурором заяву ОСОБА_3 про визнання винуватості - недопустимим доказом.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому в умовах воєнного стану, ґрунтується на досліджених у судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, даних у судовому засіданні показаннях потерпілого, які не викликають сумнівів у суду в їх правдивості, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджена та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він в умовах воєнного стану таємно викрав майно ОСОБА_7 , спричинивши шкоду на суму 9 875,0 грн..

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, обвинуваченого згідно ст. 66 КК України є добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім цього, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на обліках в наркологічному диспансері та в психіатра не перебуває, в той же час вчинив тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується позитивно, працює приватним підприємцем, займається волонтерською діяльністю.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, думку потерпілого щодо міри покарання, який просив обвинуваченого суворо не карати так як шкода відшкодована йому повністю, претензій до нього не має, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.4 ст.185 КК України.

З врахуванням особи винуватого, а також наявності пом`якшуючих обставин таких як: відсутності тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, повне відшкодування завданих збитків, займання волонтерською діяльністю, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи, суд покладає на обвинуваченого.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді від 14.09.2022 року слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 368, 370, 373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк5 (п`ять) років.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави:

- 566,34 грн. - витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-22/10908-АВ від 20.10.2022.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_13 від 14.09.2022 року - скасувати.

Речові докази:

-Автомобіль марки «RENAULT KANGOO» - повернути законному володільцю ОСОБА_6 ;

-записи з камер відео нагляду за 11.09.2022, які розташовані на приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що по АДРЕСА_2 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя