Справа 761/350/22 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1437/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.289, ч.4 ст.28 ч.3 ст.146, ч.4 ст.28 ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.289, ч.4 ст.28 ч.3 ст.146, ч.4 ст.28 ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255 ч.4 ст.28 ст.189, ч.4 ст.28 ч.3 ст.146 КК України, до 20 листопада 2023 року.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, які були констатовані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не припинили свого існування, а саме, ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Судом при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу було враховано зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які утворюють сукупність тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років із конфіскацією майна, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, та усвідомлення ними цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому вони обвинувачуються.Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав, що місцевий суд не зазначив наявність нових ризиків або про продовження існування попередніх, які би підтверджували доцільність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На переконання захисника, більш м`який запобіжний захід в повній мірі зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язки, оскільки відсутні будь-які ризики, передбачені ст.177 КПК України. Захисник, звернув увагу на численну практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини. При цьому, тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачення не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просила ухвалу скасувати та постановити нову, якою у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , та застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції в частині визначеного розміру застави. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указала, що колегією суддів місцевого суду не наведено жодного доказу на підтвердження наявності існування хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Визначений місцевим судом розмір застави для обвинуваченого є непомірним та нереальним до виконання. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язки та не може бути завідомо непомірний для обвинуваченого. Крім того, апелянтом зазначено про те, що ОСОБА_10 вже досить тривалий час утримується під вартою. З огляду на характеризуючі дані особи ОСОБА_10 вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстким. На переконання захисника, достатнім для гарантування виконання обов`язків обвинуваченим та помірним для його родини буде розмір застави від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Просила ухвалу скасувати в частині призначеного розміру застави та ухвалити нову, якою визначити обвинуваченому розмір застави, та призначити заставу в розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 розгляд справи був проведений у її відсутність.

Інші учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду до суду на визначений час не з`явилися, у зв`язку із чим, суд вважав за можливе провести апеляційний розгляд за правилами положень ч.4 ст.4221 КПК України - без участі сторін кримінального провадження.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг захисників.

Як вбачається із апеляційних скарг захисниками порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із постановленням нової ухвали про застосування щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була постановлена 22 вересня 2023 року, строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 був визначений до 20 листопада 2023 року. У подальшому щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 діяла інша ухвала, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність. На день розгляду провадження судом апеляційної інстанції ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року про продовження строку тримання ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під вартою фактично втратила чинність. Висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що вказує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду провадження оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що вказує на необґрунтованість вимог захисників в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтами в апеляційних скаргах.

Колегія суддів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , а тому колегія суддів залишає апеляційні скарги захисників без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 рокупро продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 до 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

_________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4