Справа № 405/285/24
1-кп/405/11/24
УХВАЛА

09 травня 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в кримінальному провадженні № 0001883 у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України,

клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання останнім запобіжних заходів. В обґрунтування заявлених клопотань прокурор посилається на наявність ризиків можливого переховування обвинувачених від суду з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, незаконного впливу на свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень. Так, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин у складі організованої групи, мають не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості та, знаходячись на свободі, спроможні незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків, які ще не допитані судом. Ступінь та характер суспільної небезпеки інкримінованого обвинуваченим діяння вказує на те, що під загрозою можливого покарання, обвинувачені можуть переховуватись від суду. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, відсутність офіційних джерел доходу, стійкість злочинних намірів свідчать про можливість повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожен окремо, заперечували проти продовження строку тримання своїх підзахисних під вартою, зазначивши, що вказані прокурором підстави для продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні, оскільки пред`явлена обвинуваченим підозра необґрунтована, а наведені прокурором ризики взагалі не існують, оскільки об`єктивно нічим не підтверджені. Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 окремо звернула увагу на стан здоров`я її підзахисного, який має ряд захворювань та потребує лікування, яке не може бути забезпечено в умовах слідчого ізолятора. Окрім того, у ОСОБА_10 хвора матір, яка в силу наявного у неї захворювання потребує стороннього догляду. Зазначила на можливості заміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну його підзахисному запобіжного заходу на домашній арешт. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що стороною обвинувачення не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ОСОБА_8 має неналежний стан здоров`я, висновки лікарів свідчать про нагальну потребу в оперативному втручанні під час лікування останнього, а також міцні соціальні зв`язки обвинуваченого у місці постійного проживання свідчать про можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, наприклад такого, як домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтримали позиції своїх захисників, заперечуючи проти продовження стосовно них строків тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 звернувся з клопотанням про скасування обраного стосовно нього слідчим суддею та в подальшому продовженого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому посилається на те, що у зв`язку з неякісно проведеним досудовим розслідуванням його було притягнуто до цього кримінального провадження та незаконно позбавлено свободи, викладені прокурором доводи щодо наявності обґрунтованої підозри є суперечливими, вважає, що повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої йому підозри відбулися не у встановленому законом порядку. Наведені прокурором ризики відсутні. У справі не має таких, свідків, на яких він може впливати. Крім того, під час постановлення слідчим суддею відповідної ухвали він не був присутній у судовому засіданні. Також, зазначає, що він має стійкі соціальні зв`язки, оскільки у нього є сім`я та постійне місце проживання в м. Кропивницький, він тяжко хворіє та не може отримати адекватну медичну допомогу в умовах медичної частини Кропивницького слідчого ізолятора. Тому вважає, що застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких кримінальним законом передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.08.2023 у відношенні ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 03.10.2023, строк дії якого в подальшому ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2023 було продовжено по 25.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2023 у відношенні ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 25.01.2023.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.08.2023 у відношенні ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 03.10.2023, строк дії якого в подальшому ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2023 було продовжено по 25.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.01.2024 у відношенні ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 03.02.2024.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2024 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 продовжено по 11.05.2024 включно.

При цьому, судове провадження триває, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання та продовження у відношенні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останніх судом не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яким інкриміновано вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин у складі організованої групи, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження з огляду на тяжкість покарання, що загрожує їм в разі визнання їх винуватими у інкримінованому злочині, та беручи до уваги те, що останні офіційно не працевлаштовані, тобто офіційного та постійного джерела доходу не мають, а отже можуть ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом. Крім того, враховуючи наявність непогашених та не знятих у встановленому законом порядку судимостей, що вказує на їхню схильність до вчинення злочинів, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення (ризик вчинення іншого кримінального правопорушення). За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Доводи сторони захисту на користь обвинувачених у даному випадку не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпеченні виконання обвинуваченими процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків. Тобто в даному випадку наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених.

Отже, підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_4 про зміну застосованого відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт на даній стадії судового провадження відсутні.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_4 , які вказали на незадовільний стан здоров`я обвинувачених, який перешкоджає їхньому утриманню в умовах слідчого ізолятора, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може мати місце лише в зв`язку з погіршенням стану здоров`я заінтересованої особи, проте таке порушення може бути в зв`язку з неналежним наданням медичної допомоги (рішення «Мельник проти України»). Хоча статтю 3 Конвенції неможна тлумачити так, ніби вона покладає загальний обов`язок звільнити затриманого за станом здоров`я, вона все ж зобов`язує державу захищати фізичну цілісність осіб, позбавлених свободи, зокрема, надаючи їм необхідну медичну допомогу (рішення «Рівьєр проти Франції»).

При цьому, право осіб, які перебувають під вартою, на надання їм медичної допомоги, гарантовано чинним законодавством України та відповідно до положень ст.ст. 11, 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення», обов`язок забезпечити особам, взятим під варту, медичне обслуговування, покладається на адміністрацію місць попереднього ув`язнення, а порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.6 затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця. Відшкодування витрат, пов`язаних із залученням обраного лікаря-фахівця, здійснюється за рахунок особи, узятої під варту, якій надавалась медична допомога, або її родичів.

Тобто, законодавством чітко визначений порядок надання медичної допомоги особам, узятим під варту (в тому числі особам, стосовно яких не ухвалено вирок суду) і забезпечення виконання зазначеного порядку покладено саме на керівництво СІЗО.

Також, суд виходить з того, що стан здоров`я обвинуваченого хоча і є обставиною, яка враховується при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, однак сам по собі не може свідчити про недоцільність тримання обвинуваченого під вартою.

Щодо заявленого обвинуваченим ОСОБА_9 клопотання про скасування застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає, що питання про скасування запобіжного заходу врегульовано положеннями ст. 201-1 КПК України, відповідно до яких правом на звернення з таким клопотанням наділений лише прокурор. Отже, обвинувачений не є суб`єктом звернення з таким клопотанням, а тому відсутні правові підстави для його розгляду судом, що є підставою для відмови в його задоволенні без розгляду по суті.

При цьому, відповідно до положень ч. 5 ст. 182, ч. 3-4 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає можливим визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , їх особи, матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення їм застави у розмірі 151400 гривень, що відповідає 50 прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

У разі внесення обвинуваченими визначеної застави, на кожного з них відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слід покласти визначені ч. 5 ст. 194 КПК обов`язки, а саме: прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 197, 331, 369 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою задовольнити.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 09 травня 2024 року по 07 липня 2024 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 151400 гривень, яка може бути внесена на рахунок отримувача № UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_8 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 по 07.07.2024 виконувати наступні обов`язки:

?прибувати за викликом до суду;

?повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

?утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Попередити обвинуваченого ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 09 травня 2024 року по 07 липня 2024 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 151400 гривень, яка може бути внесена на рахунок отримувача № UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_9 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 по 07.07.2024 виконувати наступні обов`язки:

прибувати за викликом до суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Попередити обвинуваченого ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 09 травня 2024 року по 07 липня 2024 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 151400 гривень, яка може бути внесена на рахунок отримувача № UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_10 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_10 по 07.07.2024 виконувати наступні обов`язки:

прибувати за викликом до суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Попередити обвинуваченого ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 09 травня 2024 року по 07 липня 2024 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 151400 гривень, яка може бути внесена на рахунок отримувача № UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_11 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_11 по 07.07.2024 виконувати наступні обов`язки:

прибувати за викликом до суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Попередити обвинуваченого ОСОБА_11 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали визначити по 07 липня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_12