Справа №712/6163/23
Провадження №1-кс/712/277/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю: прокурора ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

законного представника потерпілої - ОСОБА_7

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8

представника ювенальної превенції - ОСОБА_9

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву захисника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження № 0000048, по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, розгляд якого проводиться колегіальним складу суду, а саме суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України обґрунтовуючи свою заяву тим, що 17.06.2024 року було постановлено ухвалу за клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , при постановлені ухвали виносилася не повною колегією суддів, а саме в судовому засідання були присутні двоє суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Окрема ухвала щодо зміни чисельності колегії не приймалася.Суддя ОСОБА_1 зазначив, що КПК допускає розгляд клопотання саме в такому складі суду, тим саме свідомо порушив норми кримінального процесуального законодавства України та постановив незаконну, неправосудну ухвалу. Також суддею ОСОБА_1 при постановленні ухвали, було зазначено норму права, яка діяла тимчасово, на період дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України короно вірусної хвороби COVID-19, але відповідно до постанови КМУ № 651від 27.06.2023 з 24:00 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 відмінено. Посилання судді ОСОБА_1 на норму закону, яка не діє є те що суддя не обізнаний в змінах в діючому законодавстві і не може в подальшому приймати законні рішення. Вважає, що у сторони захисту є обґрунтовані сумніви і достатні підстави вважати, що суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_12 не є безстороннім та що йому бракує неупередженості та об`єктивності під час розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву про відвід судді ОСОБА_1 підтримала з підстав зазначених в заяві та пояснила, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03.07.2024 року ухвала Сосніського районного суду від 17.06.2024 року про продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою визнана незаконною та скасована.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_6 .

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримала заяву про відвід судді.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід в зв`язку з відсутністю підстав для її задоволення.

Законний представник потерпілої - ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід.

Вивчивши матеріали заяви про відвід та кримінального провадження, заслухавши доводи захисника ОСОБА_6 , думку обвинуваченого ОСОБА_11 , законного представника обвинуваченого, прокурора, законного представника потерпілої, суд приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою. Вказаний перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Частиною п`ятою статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Білуха проти України», «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України»). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії»). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Наведені в заяві підстави відводу зводяться виключно до незгоди сторони захисту з прийнятим процесуальним рішенням під час розгляду даної справи, а саме ухвали від 17.06.2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , що не може свідчити про упередженість судді ОСОБА_1 при розгляді кримінального провадження.

З приводу наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що виходячи із правових норм, закріплених в ст.ст.75, 76 КПК України, ст. ст. 14, 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст.126, 129 Конституцій України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді у справі. Тому наведені захисником обставини не можуть бути підставою для відводу судді у цій справі.

Сторона захисту оскаржила зазначену ухвалу до Черкаського апеляційного суду та ухвалою від 03.07.2024 року ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2024 року була скасована.

Оскільки підстав, визначених нормами закону для відводу судді ОСОБА_1 при розгляді кримінального провадження ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України не встановлено, аргументи, на які посилається сторона захисту у заявленому відводі, є надуманими та не являються підставами для висновку, що суддя ОСОБА_1 , проявляє упередженість при її розгляді, а тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 09 липня 2024 року.

Повний текст ухвали проголошено 11 липня 2024 року о 11 годині 00 хвилин.

Головуючий:

Судді: