Справа № 161/2117/24
Провадження № 1-кс/931/4/24
У Х В А Л А

04 березня 2024 року смт. Локачі

Слідчий суддя Локачинського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000102 від 30.03.2017,

в с т а н о в и в:

01.02.2024 року ОСОБА_4 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з вказаною скаргою.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року матеріали провадження за даною скаргою передано на розгляд Локачинському районному суду Волинської області.

22.02.2024 року до слідчого судді Локачинського районного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000102 від 30.03.2017 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначає, що 16.01.2024 року вона звернулась до прокурора з клопотанням про проведення ряду слідчих дій. За результатами розгляду вказаного клопотання вона не отримала вмотивованої постанови прокурора, а лише лист щодо направлення її клопотання до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Вважає, що її клопотання не було розглянуте у порядку, передбаченому статтями 110, 220 КПК України.

Просить скасувати лист прокурора ОСОБА_3 від 17.01.2024 року № 31-501-13, зобов`язати прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 розглянути її клопотання згідно із ст. 220 КПК України та винести постанову за результатами розгляду.

Ухвалою слідчого судді від 23.02.2024 року скаргу ОСОБА_4 було прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 11:30 26.02.2024, запропоновано прокурору, бездіяльність якого оскаржується, надати всі матеріали, що стосуються обставин скарги.

26.02.2024 року розгляд скарги було відкладено у зв`язку з неприбуттям особи, яка подала скаргу на 28.02.2024 року.

28.02.2024 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 16:00 04.03.2024 року у зв`язку з наданням прокурору часу для долучення матеріалів, що стосуються обставин скарги.

04.03.2024 року ОСОБА_4 надіслала суду клопотання про проведення судового засідання без її участі у зв`язку з неможливістю прибуття до суду, просила скаргу задовольнити.

Прокурор відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні подану ОСОБА_4 скаргу заперечив, просив відмовити у її задоволенні з тих підстав, що в даному кримінальному провадженні ним не було допущено бездіяльності. Клопотання ОСОБА_4 від 16.01.2024 року було надіслано до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, для вирішення згідно з вимогами чинного законодавства. Яким чином вирішено клопотання ОСОБА_4 слідчим йому не відомо.

Заслухавши прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У той же час, згідно із частинами першою, третьою статті 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Вимоги до форми постанови слідчого, дізнавача, прокурора визначені частиною 5 цієї статті, в якій зазначено, що постанова складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частин, з яких мотивувальна частина повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а резолютивна, зокрема, зміст прийнятого процесуального рішення.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьк) ТУ ДБР, розташованого у м. Львів, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 30.03.2017 року, прокурором у якому визначено ОСОБА_3 , що вбачається із долученого до матеріалів скарги листа прокурора.

16.01.2024 року ОСОБА_4 звернулась до Волинської обласної прокуратури з клопотанням про проведення слідчих дій у вищевказаному кримінальному провадженні.

Листом за вих. № 31-501-13 від 17.01.2024 року прокурором ОСОБА_3 подане ОСОБА_4 клопотання направлено до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, для вирішення згідно з вимогами чинного законодавства, про що повідомлено заявницю (а.с. 2).

Отже, відповіді про задоволення вказаних клопотань або постанови про повну або часткову відмову в їх задоволенні не надано.

Таким чином, прокурор не вчинив відповідних процесуальних дій за наслідками розгляду клопотань у строк та спосіб, передбачений статтями 110, 220 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що згідно з частиною першою статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до частин першої та другої статті 307 КПК України до повноважень слідчого судді за наслідками розгляду скарги, поданої відповідно до ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку статті 220 КПК України, належить виключно постановлення ухвали, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію, тобто розглянути таке клопотання, або про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, повноваження слідчого судді при розгляді такої скарги зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, але рішення по суті викладеного приймає слідчий, дізнавач, прокурор самостійно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000102 від 30.03.2017 року, яка полягає у нерозгляді клопотання у порядку статті 220 КПК України щодо проведення слідчих дій, а саме шляхом зобов`язання прокурора розглянути клопотання ОСОБА_4 від 16.01.2024 року та прийняти рішення з дотриманням вимог ст.ст. 110, 220 КПК України.

Щодо вимоги скаржниці про скасування листа прокурора за вих. № 31-501-13 від 17.01.2024 року, слідчий суддя зазначає, що така вимога не підлягає до задоволення,оскільки такий лист не є рішенням прокурора, яке підлягає скасуванню в порядку ст. 307 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 24, 36, 110, 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 30.03.2017, ОСОБА_3 розглянути клопотання ОСОБА_4 від 16.01.2024 року та прийняти рішення з дотриманням вимог ст.ст. 110, 220 КПК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали: 07 березня 2024 року о 09:00.

Слідчий суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1