ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/161/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ,

- секретаря ОСОБА_5 ,

- прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.12.2023, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів - до 18.02.2024.

Визначено суму застави в розмірі 1 528 216 (один мільйон п`ятсот двадцять вісім тисяч двісті шістнадцять) гривень 31 копійку.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, до Московського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання вказував, що СВ ВП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000035 від 27.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

18.12.2023 ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З ухвали слідчого судді вбачається, що задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої Ту ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду Харківської області від 21.12.2023, постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Крім того ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що копія ухвали була отримана 26.12.2023.

Твердження апелянта, щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилаються у клопотанні заявник є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Московського районного суду Харківської області від 21.12.2023підлягає поновленню.

Заслухавши суддю доповідача, доводи ОСОБА_8 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних причин.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, відповідно до ст. 214 КПК України, 27.07.2023 до ЄРДР за №0000035були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України та розпочате досудове розслідування.

В порядку ст.ст. 276-278 КПК України 18.12.2023 слідчим здійснено повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; висновок судової економічної експертизи; відомості про рух коштів; зібрані в ході досудового розслідування документи; ризики, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проте, слідчим суддею не враховано, що відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Слідчий суддя визнав доведеним існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується апеляційний суд.

Проте, прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу або перешкоджала кримінальному провадженню.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 1947 р.н., тобто має похилий вік, незадовільний стан здоров`я, раніше не судимий, має вищу освіту, працює на керівній посаді в КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25», даних щодо розкішного життя, наявної в нього нерухомості та коштовного автотранспорту стороною обвинувачення не надано.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий в клопотанні лише зазначив про неможливість запобігання вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проте, будь-якого обґрунтування, з посиланням на матеріали кримінального провадження, обставин, які дають підстави вважати неможливим застосування до ОСОБА_8 іншого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу, клопотання не містить.

Таким чином, висновок слідчого судді про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою належним чином не вмотивований.

Згідно з ч. 4 ст. 195 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст .177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про доведеність прокурором обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобіганням ризикам у кримінальному провадженні та необхідність застосування до ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

За вищенаведених обставин, ухвала слідчого судді на підставі вимог п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 та ч. 1 ст .412 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково та про можливість застосування до підозрюваного ст. 182 КПК України і обрає у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в межах строку досудового розслідування цілодобово.

На думку судової колегії саме запобіжний захід у вигляді застави, здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заставу вважати внесеною, оскільки ОСОБА_8 було її сплачено на рахунок Московського районного суду м. Харкована підставі ухвали від 21.12.2023.

З огляду на викладені обставини у сукупності, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді застави в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в повній мірі відповідатиме меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.12.2023.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.12.2023 щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, скасувати.

Постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 1 528 216 (один мільйон п`ятсот двадцять вісім тисяч двісті шістнадцять) гривень, яку вважати внесеною, оскільки ОСОБА_8 було її сплачено на рахунок Московського районного суду м. Харкована підставі ухвали від 21.12.2023.

Покласти на ОСОБА_8 процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді