ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/4296/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/663/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146,
ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ст. 257 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 15 січня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001921 від 18.06.2022 за частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289, частиною 2 статті 146, частиною 4 статті 187, частиною 2 статті 162, частиною 1 статті 263, статті 257 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15 січня 2024 року в задоволенні клопотань захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_6 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу - відмовлено. Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 задоволено, та продовжено обвинуваченим строк тримання під вартою до 14.03.2024 включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_9 , захисник обвинуваченого ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_10 , захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , захисник обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_21 подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду від 15.01.2024 про продовження тримання під вартою ОСОБА_6 скасувати, застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, адвокат вказує, що обвинувачений вже перебуває під вартою 1 рік 4 місяці. За цей період не було зафіксовано жодного впливу на учасників провадження.

Судом в одному рішенні задоволено кілька клопотань прокурора про продовження тримання під вартою щодо кількох обвинувачених, не досліджено питання можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Клопотання не відповідає вимогам статті 184 КПК України. Прокурор у клопотанні посилається на наявність двох ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, чим підтверджує їх фактичне зменшення. Оголошення ОСОБА_6 у розшук було безпідставним. Жодних спроб переховуватися, ОСОБА_6 не вчиняв, вступив до лав добровольчого батальйону, на утриманні має сина ІНФОРМАЦІЯ_1 . Потерпілий ОСОБА_22 був допитаний судом та зазначив, що претензій до обвинувачених не має, не заперечує проти зміни їм запобіжного заходу.

За час тримання обвинуваченого в СІЗО значно погіршився його стан здоров`я, він неодноразово звертався до лікаря зі скаргами, має захворювання хребта, йому рекомендовано проведення обстежень. Крім того, обвинуваченому було встановлено діагноз: залишкові зміни спонтанно вилікуваного туберкульозу у вигляді кальцинату у верхній частині правої легені, що вимагає проведення додаткових обстежень. Зазначає про необгрунтованість підозри, повідомлення про підозру від 17.09.2022 містить недостовірні відомості та не вручено особі в день його складання.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду щодо ОСОБА_7 , застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. В обгрунтування апеляційних вимог адвокат посилається на те, що обвинувачений перебуває під вартою вже 10 місяців. За цей період не було зафіксовано жодного впливу на учасників провадження. ОСОБА_7 інкриміновано один епізод злочину, в якому потерпіла подала цивільний позов, у зв`язку із чим сторона захисту вважає можливим визначити розмір застави в розмірі завданих збитків. Захисник посилається на недоліки клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, його необгрунтованість та безпідставність, невідповідність вимогам пунктів 3, 5 частини 1 статті 184 КПК України.

Прокурором не обгрунтовано неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Прокурор у клопотанні посилається на наявність двох ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, чим підтверджує їх фактичне зменшення.

ОСОБА_7 не був затриманий, від отримання повідомлення про підозру не ухилявся, дій для переховування не вчиняв.

Вказує, що ОСОБА_7 вступив до лав добровольчого батальйону ще в березні 2022, має постійне місце проживання, на утриманні має двох дітей 2010 та 2016 року народження, мати пенсійного віку, приймав участь у вихованні двох дітей його сестри, має бездоганну репутацію. Щодо ризиків, захисник вказує, що потерпілі в судові засідання не з`являються, а тому перебування обвинуваченого не під вартою, не становитиме для них загрози. Захисник посилається на інформацію щодо неодноразового притягнення потерпілого ОСОБА_23 до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, наявність щодо нього інших судових проваджень. Вказує на відсутність доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_7 до обставин, пов`язаних з потерпілим ОСОБА_23 .

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про розгляд поданої нею апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_7 без її участі. Щодо апеляційної скарги, поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_24 , захисник ОСОБА_8 вказала, що 06.03.2024 було розірвано договір про надання правової допомоги, укладений між нею та ОСОБА_6 , від поданої апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_6 не відмовилася.

До початку апеляційного розгляду від захисника обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_21 , а також захисника обвинуваченого ОСОБА_18 адвоката ОСОБА_10 надійшли заяви про відмову захисників від поданих в інтересах обвинувачених апеляційних скарг.

Захисник обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_9 подала заяву про залишення поданої нею апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 15.01.2024 без розгляду, у зв`язку із тим, що 06.01.2024 судом першої інстанції обвинуваченим визначено розмір застави. Таким чином, захисник фактично відмовилася від поданої апеляційної скарги.

З урахуванням положень частини 4 статті 422-1 КПК України розгляд апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 здійснюється без участі сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 , поданих в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , колегією суддів підстав для задоволення апеляційних скарг не встановлено, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , суд першої інстанції вважав доведеним продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які з часу обрання запобіжного заходу до обвинувачених не втратили своєї актуальності.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції, вважає його обґрунтованим та мотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, зокрема і особливо тяжких, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Обсяг та зміст пред`явленого обвинувачення, суспільна небезпечність інкримінованих злочинів, кількість причетних до злочинів осіб, потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, об`єктивно свідчить про існування на час розгляду клопотання прокурора ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України. Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до вимог статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Таким чином, доводи захисника про те, що деякі потерпілі не прибувають у судові засідання на виклики суду, не спростовують висновку суду першої інстанції щодо існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України. Захисник як на підтвердження відсутності ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України також посилається на позицію потерпілого ОСОБА_22 , який не зміг впізнати жодну особу, яка здійснювала на нього напад та не заперечував щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу. Проте, суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_6 обвинувачується не лише у вчиненні протиправних дій щодо ОСОБА_22 , а й у вчиненні інших злочинів, де потерпілими є інші особи. Наведена захисником інформація щодо потерпілого ОСОБА_23 не спростовує пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та не виключає наявних ризиків, встановлених судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінальних правопорушень, можуть вдатися до відповідних дій, що може перешкодити подальшому судовому розгляду, у зв`язку із чим доводи захисника щодо необгрунтованості ризиків є безпідставними.

Щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про процесуальні порушення під час оголошення ОСОБА_6 у розшук та повідомлення йому про підозру, колегія суддів зазначає, що наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень перевірялася слідчим суддею під час обрання щодо підозрюваних запобіжних заходів та неодноразового їх продовження як слідчим суддею під час досудового розслідування, так і судом на стадії судового провадження.

При цьому, порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначений статтею 422-1 КПК України.

Посилання захисника на порушення, які були допущені судом при прийнятті ухвали щодо кількох обвинувачених, щодо невідповідності клопотань прокурора вимогам статті 184 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки норми КПК України не містять заборони на ухвалення одного судового рішення щодо кількох обвинувачених в одному кримінальному провадженні, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою містять достатні дані, що дають підстави для висновку про необхідність продовження щодо обвинувачених строку тримання під вартою. Захисник посилається на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_25 , однак належних доказів, які б вказували на неможливість утримання обвинуваченого ОСОБА_6 в умовах СІЗО за станом здоров`я, незабезпечення йому необхідного лікування, апеляційному суду не надано. Захисник обвинувачених в своїх апеляційних скаргах ставить під сумнів обгрунтованість пред`явленого обвинувачення та наявність в діях обвинувачених складів злочинів. Однак, на даній стадії провадження апеляційний суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення. Колегія суддів приймає до уваги наявність у обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, наявність на утриманні дітей, їх процесуальну поведінку до пред`явлення обвинувачення, однак наведене не виключає можливих ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України. З огляду на зміст клопотань прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, кваліфікацію злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу. Водночас колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання прокурора, відповідно до положень пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави. Ураховуючи викладене, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження обвинуваченим виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та навів в ухвалі обгрунтовані мотиви. За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни постановленого у справі судового рішення.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення. Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 15 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: