ЄУН справи: 336/7680/23
Номер провадження: 1-кп/336/533/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 00008651 від 15.05.2023 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2023 року, приблизно о 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 36 по вулиці Мечникова в місті Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту ОСОБА_4 , який виник через ревнощі та який в подальшому переріс у взаємну бійку, внаслідок чого ОСОБА_5 , маючи умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з метою реалізації свого протиправного злочинного умислу, тримаючи в правій руці ніж наніс множинні поранення (не менше ніж 17 травматичних впливів) потерпілому ОСОБА_4 , а саме:

- множинні проникаючи поранення лівої (дві рани) і правої половини (одна рана) грудної клітки з ушкодженням діафрагми, 11 ребра зліва та справа, розвитком гемопневмотораксу (скупчення крові та повітря в плевральній порожнині) та проникнення в черевну порожнину, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;

- рани, наслідком загоєння яких є рубці, в тім`яній ділянці зліва, в лівій щічній ділянці до напрямку мочки лівого вуха та з переходом на кізлик лівої вушної раковини, на основній фаланзі 2-го пальця правої кисті, в області лівого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу, лівого плеча, на боковій поверхні грудної клітки по середньо пахові лінії на рівні 11-го ребра зліва, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_4 було своєчасно госпіталізовано до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради та надано медичну допомогу, внаслідок чого він залишився живим.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину фактично не визнав. Пояснив, що ОСОБА_7 є його колишньою цивільної дружиною, вони мають спільну дочку ОСОБА_8 . Із січня 2023 року вони з ОСОБА_7 мешкають окремо. Він майже кожного дня навіщував дочку. 14.05.2023, приблизно в 21-00 год., він зустрівся з колишньою цивільною дружиною та дочкою на вулиці біля будинку АДРЕСА_3 . Зустріч відбулася майже випадково, він вийшов за сигаретами, потім зателефонував ОСОБА_7 , домовився зустрітися з дочкою. Він спілкувався з дитиною. В цей час на таксі під`їхав ОСОБА_4 . Обвинувачений пояснив, що ОСОБА_4 він раніше бачив декілька разів на території, де працює ОСОБА_7 , неприязні до нього не відчував. ОСОБА_4 був з пляшкою пива, але визначити чи перебував той в стані сп`яніння, обвинувачений не може. Обвинувачений двічі запитав потерпілого, чого він приїхав, тим більш з пивом при маленькій дитині. Після чого сталася словесна перепалка. Обвинувачений наніс ляпаса ОСОБА_4 , щоб втихомирити. Той наніс йому удар ногою нижче живота, від чого обвинувачений оступився та впав. ОСОБА_4 намагався вдарити ще, але оскільки ОСОБА_9 займався спортом, потерпілому це не вдалося й він упав. ОСОБА_9 присів біля ОСОБА_4 та сказав потерпілому, щоб той шов собі, щоб обвинувачений його більше тут не бачив. Потерпілий звідкись достав ніж та полоснув по пальцям руки. На думку обвинуваченого,співробітники прокуратури та поліції вміють переробляти висновки експертизи, тому у висновках судово-медичної експертизи такі дані відсутні. Після цього ОСОБА_9 забрав ніж на наніс ОСОБА_4 два удари ножем в лівий бік (надалі в ході допиту обвинувачений зазначив, що може загалом наніс 4-5 ударів, не більше, але два в бік точно). Після цього їх розборонили якісь хлопці і потерпілий убіг в бік перехрестя між вул. Мечникова та Олексія Поради. Обвинувачений попрямував в бік вул. Карпенка-Карого. Стверджує, що свідок ОСОБА_7 разом з дочкою пішла додому відразу після початку бійки.

На уточнюючи питання обвинувачений відповів, що забирав ніж від потерпілого, схопившись лівою рукою за лезо (ніж ОСОБА_4 тримав за рукоять), та потягнувши його на себе, але на долоні на теперішній час рубець відсутній. Наносив удари лівою рукою, показавши як, але не пам`ятає, в якій бік було направлено лезо ножа. Далі він пішов до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 додому за адресою: АДРЕСА_4 . Вони йому надали першу медичну допомогу нанесли якісь мазі, перебинтували руку, пальці. У них ОСОБА_9 і залишився, звідки його забрала поліція. Ніж ОСОБА_9 викинув в туалет у згаданих знайомих, одяг не викидав.

Обвинувачений визнав, що на час вчинення правопорушення перебував стані легкого алкогольного сп`яніння (випив 1,5 літри пива впродовж 2-2,5 годин). Після надання йому медичної допомоги ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживав ще спиртні напої.

На час зустрічі з потерпілим обвинувачений видимих тілесних пошкоджень у нього не бачив, крові також. ОСОБА_9 зазначив, що раніше (з 16-річного до 25-річного віку) займався спортом: тайським боксом, вільною боротьбою, рукопашним боєм. Під час навчання рукопашним боєм отримав навички володіння ножем він знає, які удари можуть призвести до летального кінця. Пояснив, якщо людині нанести більше п`яти ножових поранень, людина може не дожити до прибуття швидкої допомоги.

Обвинувачений заперечує ревнощі як мотив кримінального правопорушення, обумовлює свої дії самозахистом. Зазначає, що у нього був відсутній умисел на вбивство потерпілого, до поліції самостійно не звернувся, оскільки перебував в шоковому стані.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши доказам належну оцінку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину за вищенаведених обставин повністю доведена.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 раніше кілька разів бачив, знає його як колишнього чоловіка його знайомої на ім`я ОСОБА_12 , з якою він разом працює. В травні 2023, біля 9 години вечора, він зателефонував ОСОБА_13 , яка гуляла з дочкою, та домовилися зустрітися. Він під`їхав на таксі та підійшов до ОСОБА_13 . За пару хвилин з-за рогу вибіг ОСОБА_5 . Останній в нецензурних виразах висловлював претензії до потерпілого, що він перебуває у статевих стосунках із ОСОБА_13 . Потерпілий попросив ОСОБА_5 не висловлюватися нецензурно при дитині. Обвинувачений вдарив ОСОБА_4 двічі долонею по обличчю. Потерпілий відповів ударом ногою, від якого ОСОБА_5 позадкував і, перечепившись за бордюр, впав. ОСОБА_4 присів біля нього, пропонуючи припинити бійку та поговорити. Однак обвинувачений наніс удар ножем в лівій бік. Після чого потерпілий відійшов назад, вигукнув, щоб викликали швидку допомоги та поліцію, далі нічого не пам`ятає. Прийшов до тями після надання медичної допомоги працівниками швидкої допомоги. Вже після госпіталізації дізнався, що йому нанесено 17 ножових поранень. Заперечив наявність тілесних ушкоджень у нього до конфлікту з ОСОБА_5 та можливість їх отримання за інших обставин, у тому числі від інших осіб. За поясненнями потерпілого, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений також. ОСОБА_4 також пояснив, що при ньому була пляшка, однак в ході бійки він її не використовував, відставивши осторонь. Станом на день допиту потерпілого (10.11.2023) обвинувачений не вибачився, дій, направлених на відшкодування шкоди, не вчинив.

Як вбачається з відеозапису та протоколу проведення слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_4 , покази, які дав потерпілий в ході проведення експерименту, в цілому не суперечать тим свідченням, які ОСОБА_4 дав суду (т. 1 а.с. 119-126).

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 862п множинні проникаючи поранення лівої (дві рани) і правої половини (одна рана) грудної клітки з ушкодженням діафрагми, 11 ребра зліва та справа, розвитком гемопневмотораксу (скупчення крові та повітря в плевральній порожнині) та проникнення в черевну порожнину у ОСОБА_4 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Рани, наслідком загоєння яких є рубці, в тім`яній ділянці зліва, в лівій щічній ділянці до напрямку мочки лівого вуха та з переходом на кізлик лівої вушної раковини, на основній фаланзі 2-го пальця правої кисті, в області лівого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу, лівого плеча, на боковій поверхні грудної клітки по середньо пахові лінії на рівні 11-го ребра зліва у ОСОБА_4 які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Дані ушкодження утворилися від дії предмета (предметів), що має властивості колюче-ріжучого. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному освідуваним та в наданій медичній документації. Взаєморозташування ОСОБА_4 та нападаючого в момент спричинення тілесних ушкоджень могло бути будь-яким при умові доступності відповідної ділянки для нанесення ударів. тіла для нанесення ударів. Вищевказані ушкодження були спричинені в короткий проміжок часу, у зв`язку з чим судити про нанесення тілесних ушкоджень в один і той же час чи в різний не представляється можливим. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися не менше ніж від 17- ти травматичних впливів. Судово-медичних даних, що дозволяють судити про послідовність нанесення ударів немає (т. 1 а.с. 138-146).

Відповідно до висновків судово-медичної експертної комісії № 1319/к характер виявлених наслідків загоювання ушкоджень та локалізація одного з них, які були виявлені при проведенні експертизи ОСОБА_4 24.05.2023 не суперечать механізму та локалізації травматичного впливу, про який зазначив потерпілий проведенні слідчого експерименту 15.07.2023 (т. 1 а.с. 193-212).

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що вона раніше перебувала з обвинуваченим у цивільному шлюбі, потім вони припинили стосунки. Вона виховує спільну з обвинуваченим молодшу дитину. Із потерпілим доводиться їй просто знайомим, вони працюють на одній території. Протягом 14 травня 2023 року ОСОБА_5 неодноразово їй телефонував, дізнавався де вона, що робить тощо. Повертаючись з роботи, вона зв`язалося із сином, який гуляв з молодшою дочкою, та домовилися зустрітися на вулиці. Також їй зателефонував ОСОБА_4 запропонував зустрітися та викликати йому таксі, чого він не міг зробити сам з якихось причин. Вона викликала для потерпілого таксі, вказавши адресу, де вона буде гуляти з дочкою. Після її зустрічі з дітьми, старший син пішов додому. Потім син їй передзвонив та попередив, щоб вона була обережною, оскільки він в під`їзді зустрів ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Майже одночасно підійшов ОСОБА_5 і на таксі під`їхав ОСОБА_4 . Між ними виник конфлікт спочатку ОСОБА_5 питав потерпілого, чому він приїхав, виясняв, чи є між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 якісь стосунки. Потім ОСОБА_4 намагався дати маленьку шоколадку дитині, однак ОСОБА_5 її вибив з рук. Почалася словесна перепалка і ОСОБА_5 наніс удар потерпілому по щоці. Далі обвинувачений наніс ще один такий удар. Почалася бійка, в ході якої ОСОБА_5 позадкував і впав (вочевидь підвернулася нога). Потерпілий присів до обвинуваченого та запропонував поговорити та все обсудити. Потім свідок побачила як ОСОБА_4 впав на спіну, вигукнувши, що у ОСОБА_5 ніж і щоб убігла та викликала поліцію. Вона бачила як на потерпілого, що лежав на спині, над ним сидів ОСОБА_5 . Свідок убігла з дитиною додому, одночасно зателефонувала в поліцію. Також вона зателефонувала старшому сину та віддала дитину йому. Після цього повернулася на місце події. Її не було приблизно дві-три хвилини. ОСОБА_5 вже там не було, ОСОБА_4 сидів через дорогу на бордюрі, біля нього стояли люди, викликали швидку. ОСОБА_4 був увесь у крові. Потім приїхала поліції і швидка, яка забрала потерпілого. Вона разом зі своїм першим чоловіком поїхала в лікарню вслід за потерпілим. Увесь цей час їй телефонував та писав ОСОБА_5 , питаючи, де вона та що робить. Свідок уточнила, що бачила у потерпілого розріз на обличчі, поріз на верхівці голови. Потім, коли поліція розрізала футболку потерпілого, бачила розрізи на тілі. Свідок заперечила наявність видимих пошкоджень у потерпілого до моменту конфлікту.

На час конфлікту вона бачила групу людей (десь 3 особи), які стояли осторонь. Свідок пояснила, що обвинувачений мав кілька ножів, один з яких він останній час носив із собою. Також бачила його з пістолетом. Пояснює такі дії обвинуваченого тим, що той всюди шукав її коханців. Раніше вона вже викликала поліцію, щоб змусити його залишити її житло. Потім вони домовилися, що ОСОБА_5 може приходити до дитини, той приходив та сидів до пізнього вечора. Одного разу він її вдарив, після цього вона дозволила бачитися з дитиною лише на вулиці. Після цього він приходив к ній на роботу, шукав «коханців», влаштував скандал, тому вона також викликала поліцію. Потерпілого характеризує як спокійну людину, яка на роботі ні з ким не конфліктувала. З пояснень свідка випливає, що обвинувачений має брехливий характер. Вона дізналася, що він раніше вчиняв насильство стосовно своєї попередньої співмешканки та матері, але вона особисто не бачила будь-яких конфліктів між ОСОБА_5 та іншими особами.

Відеозапису та протокол проведення слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 , її показання під час проведення вказаної слідчої дії експерименту не суперечать її свідченням у суді (т. 1 а.с. 127-134).

Свідок ОСОБА_14 показав, що ОСОБА_5 знає стільки, скільки той жив з його матір`ю. Потерпілого у суді бачить четвертий раз в житті. 14.05.2023 він повертався із прогулянки із сестрою. Зв`язавшись із матір`ю по телефону, віддав їй сестру та пішов додому. В під`їзді зустрів ОСОБА_5 , який запитав, де матір. Свідок зателефонував матері, попередити, що зустрів обвинуваченого. Зі слів матері, йому було відомо, що мав приїхати ОСОБА_4 . Знаючи характер ОСОБА_5 , знав, що має щось статися, тому навіть не переодягався. Далі зателефонувала мати, яка в паніці повідомила, що ОСОБА_5 з ножем, тому сказала сину забрати сестру. Він залишився із сестрою, мати повернулася на місце події. Безпосереднім очевидцем він не був. Свідок також пояснив, що ОСОБА_5 неодноразово оскорбляв і його, і мати, вдавався до фізичного насильства, а також погрожував йому та матері вбивством.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що проживає по АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 є його знайомим. Потерпілий свідку не знайомий. Обвинувачений одного разу зателефонував ОСОБА_10 та зайшов у гості. Вони сиділи у бесідці пару годин, потім ОСОБА_10 пішов спати. Коли ввечері, за 2-3 години, він прокинувся, побачив, що ОСОБА_5 все ще там. Також були присутні дружина свідка та кум з кумою. Потім, вночі, приїхала поліції та забрала обвинуваченого, який залишився ночувати. Надалі працівники поліції з туалету, що знаходиться у дворі, доставили якісь речі. Того дня він не бачив у ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень. Потім він дізнався, що ОСОБА_5 кудись виходив, коли свідок днем спав. На одяг обвинуваченого впродовж дня не звертав уваги.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що проживає по АДРЕСА_4 із чоловіком, ОСОБА_10 . Показала, що вони з чоловіком познайомились з ОСОБА_5 на Пасху у 2023 році. В той день, коли, обвинуваченого забрала поліції, він прийшов до них в гості, приблизно о 17:00 18:00 год. Чоловік з ОСОБА_5 сиділи в бесідці. Ввечері свідок запропонувала ОСОБА_5 залишитися переночувати. Вночі приїхали поліцейські та його забрали. Вдень поліцейські приїхали ще раз та з літнього туалету, що знаходиться у дворі домоволодіння, забрали речі ОСОБА_5 . Вона особисто бачила сумку, футболку, штани, ніж-метелик. Свідок заперечує, що хтось інший, крім обвинуваченого, міг викинути ці речі. Тілесних ушкоджень на обвинуваченому свідок не бачила.

В ході огляду 16.05.2023 території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , за письмовою згодою ОСОБА_11 , вилучено предмет, схожий на ніж, куртку чорного кольору, футболку сірого кольору, барсетку чорного кольору, штани чорного кольору (т. 1 а.с. 83-89).

Постановою слідчого від 17.05.2023 вказані речі визнані речовими доказами та на підставі квитанції № 171 зберігаються в кімнаті речових доказів (т. 1 а.с. 90-92, 64).

За висновком експерта № 1368 при дослідженні слідів на речах, вилучених з місця події: куртці (об`єкти № 1-4), футболці (об`єкт № 5), штанах (об`єкти № 6, 7) встановлена наявність крові людини, встановити групову належність якої не виявилося можливим через неусувний вплив предмета-носія на стандартні реагенти. Таким чином, зробити висновок про групову належність досліджуваних слідів, а також їх походження від конкретної особи, не стало можливим. При дослідженні слідів на барсетці (об`єкт № 8) наявність крові не встановлена (т. 1 а.с. 165-168).

Згідно з висновками експерта № 1508 на рукоятці в об`єкті № 1 та клину в об`єкті № 2 ножа з місця події знайдена кров людини і виявлені антигени А і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО та супутнім антигеном Н, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_5 , при наявності у нього, на момент скоєного, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою; домішка крові потерпілого ОСОБА_4 не виключається. Клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені (т.1 а.с. 229-232).

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 24.05.2023 потерпілий надав слідчому одяг, в якому він був доставлений до медичного закладу (т. 1 а.с. 93).

Згідно з висновками експерта № 1569 в слідах на футболці (об`єкти № 1-4), штанах з ременем (об`єкти № 5-7), трусах (об`єкт № 8), шкарпетці І (об`єкт № 9), шкарпетці II (об`єкт № 10), парі кросівок (об`єкти № 11, 12) та на фрагменті бинта (об`єкт № 13) знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген Н та в об`єктах № 2, 6-8 ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що не виключає її походження від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від ОСОБА_4 . Походження крові від ОСОБА_5 виключається (т. 1 а.с. 172-175).

В ході досудового розслідування 15.05.2023 у період часу з 00-00 год по 00-20 год. було оглянуто місце події ділянка місцевості біля будинку 36 по вул. Мечникова в м. Запоріжжі. На асфальтному покритті виявлено дві плями речовини бурого кольору розміром приблизно 35 х 40 см. На відстані приблизно 30 метрів від зазначеної ділянки, а саме на проїзній частині виявлено дві плями речовини бурого кольору розміром приблизно 20 х 15 см. Поряд було виявлено ремінь чорного кольору. Працівниками поліції здійснено фотозйомку, зроблені змиви РБК та вилучено ремінь (т. 1 а.с. 69-78).

Згідно з висновком експерта № 1367 при дослідженні чотирьох марлевих тампонів зі змивами, які були вилучені з місця події: змиву І за постановою «з асфальтного покриття» (об`єкт ст № 1), змиву II «контрольний змив» (об`єкт № 2), змиву III за постановою «з проїзної частини» (об`єкт № 3), змиву IV «контрольний змив» (об`єкт № 4), та ременя (об`єкти № 5 - 9 ), встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В в об`єкті № 4, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи о з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від потерпілого ОСОБА_4 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_5 виключається (т. 1 а.с. 181-184).

Згідно з висновками експерта № 1507 на тампонах із змивами з кистей обох рук ОСОБА_5 наявність крові не встановлена (т. 1 а.с. 159-160).

За висновком експерта при судово-цитологічному дослідженні змісту піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_5 , наявність крові не встановлена, епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені (т. 1 а.с. 217-218).

Згідно з протоколом затримання від 15.05.2023 ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 02-00 год. 15.05.2023). Під час затримання у обвинуваченого вилучено: жилет сірого кольору; кросівки темного кольору з білою підошвою; футболку сірого кольору; спортивні штани чорного кольору; сумку чорного кольору, у якій знаходились: мобільний телефон Ксіомі Редмі IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім картою «Vodafone» НОМЕР_3 , з сім карткою «Київстар» НОМЕР_4 в корпусі чорного кольору з чорного кольору, копії документів, свічки червоного кольору у кількості сім штук, одна свічка чорного кольору, паспорт громадянина України на анкетні дані ОСОБА_5 , довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; гаманець чорного кольору, в якому знаходиться посвідчення водія на анкетні дані ОСОБА_5 та банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , медична довідка на анкетні дані ОСОБА_5 , торгівельний чек на стартовий пістолет та холості набої, ключі у кількості дві одиниці, щипці; предмет, схожий на пістолет з маркуванням SUR 2608 калібру 9 мм Р.А.К. та два предмети схожі на магазини, та 13 набоїв з маркуванням G F S 9mm РАК (т. 1 а.с. 97-100).

Постановою слідчого від 15.05.2023 вказані речі визнані речовими доказами та передані на зберігання до відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 на вказані речі накладено арешт (т. 1 а.с. 101-105).

Відповідно до висновків експерта № 1719 при дослідженні «безрукавки» (жилета) (об`єкти № 1-6), футболки (об`єкти № 7-10), спортивних штанів (об`єкти № 11 - 14 ), та пари кросівок - правої (об`єкти № 15, 16), та лівої (об`єкти № 17, 18), які були вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 , наявність крові не встановлена (т. 1 а.с. 223-224).

Відповідно до висновків судово-медичного експерта № 814 п (т. 1 а.с. 188-189) у ОСОБА_5 виявлені такі тілесні ушкодження:

1.1. садна в ділянках 1, 3, 4, 5 пальців правої кисті по тильній поверхні, задньої поверхні правого ліктьового суглобу, обох колінних суглобів;

1.2. рана в ділянці 4-го п`ясно-фалангового суглобу правої кисті по тильній поверхні, садна в ділянках 5-ї п`ясної кістки правої кисті по тильній поверхні, 3-го пальця лівої кисті по тильній поверхні;

1.3. синці в ділянках лівого плеча, правої бокової поверхні тулуба, правого колінного суглоба, лівої гомілки.

Вищезазначені ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що утворилися від дії тупих предметів.

Тілесні ушкодження зазначені в п.1, пп.1.1 утворились не менш ніж від 5-ти, в п.1., пп.1.2. не менш ніж від 2-х, в п.1., пп.1.3. не менш ніж від 4-х травматичних впливів.

Давність утворення ушкоджень зазначених в п. №1, пп 1.1. не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи, в п. №1, пп. 1.2. в межах 3-5 діб, в п. №1, пп. 1.3 в межах 7-10 діб на момент огляду від 17.05.2023.

Також в ході досудового розслідування 19.06.2023 проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого, стенограму якого досліджено в судовому засіданні. Зокрема, за показаннями ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, він схопив ніж, який тримав потерпілий у руці, за лезо лівою рукою, відібрав, переклав у праву руку та наніс кілька ударів по корпусу потерпілого (т. 1 а.с. 108-118).

Згідно з висновками експерта № 1222/к, зважаючи на принциповий збіг за характером травмуючого предмета (колючо-ріжучий) та локалізацією (ліва сторона тулуба), слід вважати за можливе утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 за механізмом на який вказує ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 19.06.2023. Мається розбіжність за кількістю травматичних впливів. Механізм виникнення тілесних ушкоджень в області правої половини грудної клітки, в тім`яній ділянці зліва, в лівій щічній ділянці до напрямку мочки лівого вуха та з переходом на кізлик лівої вушної раковини, на основній фаланзі 2-го пальця правої кисті, в області лівого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу, лівого плеча ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 19.06.2023 не вказує. Показання підозрюваного ОСОБА_5 , надані ним під час проведення слідчого експерименту від 19.06.2023, про нанесення ударів правою рукою ОСОБА_4 в область «скули» та «бороди» не можуть бути проаналізовані при проведенні судово-медичної експертизи через те, що наявність візуально визначаємих тілесних ушкоджень в даних ділянках не виявлено. Відомостей про кут травмуючого предмету(ів) у наданих даних не виявлено (т.1 а.с. 236 т.2 а.с. 9).

Відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи № 215 ОСОБА_5 у момент здійснення інкримінованого йому кримінального правопорушення розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час. У період здійснення інкримінованого йому кримінального правопорушення ознак тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 2 а.с. 155-161).

Наведені судом докази стосуються події злочину, отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими.

Показання свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні 13.12.2023 суд не бере до уваги, оскільки його пояснення не відносяться до обставин цього кримінального провадження.

Інші досліджені судом документи є або процесуальними рішеннями слідчого про призначення експертиз у кримінальному провадженні, або не мають суттєвого значення для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення.

Суд уважає з потрібне зазначити, що вулиця Мечникова у м. Запоріжжі в деяких документах кримінального провадження та показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказана як «провулок Мечникова», однак правильним написанням цього топоніму на теперішній час є «вулиця Мечникова», як і зазначено в обвинувальному акті та в тексті цього вироку.

При оцінці доказів суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення в положеннях ст. 17 КПК України.

Такі висновки суду ґрунтуються на такому.

Обвинувачений не заперечував, що у вказаний в обвинувальному акті місті й час він мав конфлікт та бійку із потерпілим ОСОБА_4 , в ході якої наніс ряд тілесних ушкоджень, у тому числі ножем.

Водночас доводи обвинуваченого про те, що він, захищаючись, відібрав ніж у потерпілого, схопившись за лезо, суд відхиляє як такі, що не відповідають сукупності досліджених доказів.

Так, відповідно до висновків судово-медичного експерта № 814 п у ОСОБА_5 дата утворень садна в ділянках 1, 3, АДРЕСА_5 , 5 пальців правої кисті по тильній поверхні, задньої поверхні правого ліктьового суглобу, обох колінних суглобів не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи (т. 1 а.с. 188-189).

Формально і рана в ділянці 4-го п`ясно-фалангового суглобу правої кисті по тильній поверхні, садна в ділянках 5-ї п`ясної кістки правої кисті по тильній поверхні, 3-го пальця лівої кисті по тильній поверхні могли утворитися 14.05.2023 (3-5 днів до проведення експертизи 17.05.2023 відповідно до висновків експерта).

Як зазначено у висновках експертизи, ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що утворилися від дії тупих предметів.

Однак жодне тілесне ушкодження у обвинуваченого, що виявлено експертом, не відповідає описаному ОСОБА_5 механізму заволодіння ножем. За описаних обвинуваченим обставин він би отримав глибокі порізи долоні (внутрішньої поверхні кисті) та внутрішньої поверхні пальців, однак таких ушкоджень у ОСОБА_5 експертом не встановлено.

Довід обвинуваченого щодо можливості фальсифікації висновків експерта суд відхиляє, адже це є особистим припущенням ОСОБА_5 , яке жодним фактом не підтверджено.

Крім того, потерпілий та свідок ОСОБА_7 послідовно в ході слідчих експериментів та під час допиту перед судом, будучі приведеними до присяги, пояснювали, що саме ОСОБА_5 несподівано наніс удар ножем ОСОБА_4 , який присів поруч з ним, прохаючи припинити бійку та поговорити.

Також суд, оцінюючі й інші показання обвинуваченого, не може визнати його пояснення такими, що заслуговують на довіру.

Так, під час слідчого експерименту ОСОБА_5 стверджував, що саме ОСОБА_4 наніс перший удар рукою в ході словесного конфлікту, ініціатором конфлікту був саме потерпілий, який до цього йому телефонував, погрожував. Крім того, в ході слідчого експерименту ОСОБА_5 пояснив, що забравши ніж, вдарив ножем, який тримав у праві руці, в бік потерпілого. Детально описав ніж, уточнивши, що це був ніж-метелик. На питання слідчого, чи втручалися треті особи у конфлікт, відповів негативно, зазначивши, що потерпілий убіг, а він пішов в іншу сторону.

Під час же допиту в судовому засіданні ОСОБА_5 нічого про погрози з боку потерпілого не зазначив, підкреслив, що неприязні до нього не відчував. Щодо нанесення ударів під час конфлікту обвинувачений показав, що саме він перший наніс два ляпаси по обличчю потерпілого. В ході допиту в суді змінював показання щодо механізму нанесення ударів ножем у тому числі своєю лівою рукою в лівий бік потерпілого. На питання, як виглядав ніж, чи був це ніж-метелик, відповів, що не запам`ятав. В суді також показав, що бійку розборонили якісь хлопці.

Також ОСОБА_5 стверджував, що в туалеті за місцем проживання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 він викинув тільки ніж, що суперечить відомостям, викладеним у протоколі огляду місця події від 15.05.2023, та показанням свідків, за якими працівниками поліції крім ножа було відшукано предмети одягу та барсетку.

Отже, суд розцінює показання ОСОБА_5 , у тому числі щодо причин конфлікту та кількості нанесених потерпілому ударів ножем, ступеню алкогольного сп`яніння, в якому перебував обвинувачений, як недостовірні та такі, що надані з метою ухилення від відповідальності.

Спричинення потерпілому тілесних ушкоджень у короткий проміжок часу, його тяжкість, надання потерпілому первинної медичної допомоги фактично за місцем вчинення злочину (за кілька метрів через дорогу) безпосередньо після події кримінального правопорушення, з подальшим транспортуванням у лікарню швидкою допомогою виключає можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за інших, ніж викладено в обвинувальному акті, обставин.

Щодо мотивів кримінального правопорушення, суд погоджується із версію сторони обвинувачення, що конфлікт між обвинуваченим та потерпілим виник на ґрунті ревнощів (що підтверджується показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_7 ), який переріс у бійку, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому.

Доводи обвинуваченого, що він не мав умислу на вбивство потерпілого, тобто що його дії невірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, були предметом ретельної перевірки у судовому засіданні, і свого об`єктивного підтвердження не знайшли.

Виходячи з положень кримінального закону при відмежуванні замаху на умисне вбивство (ст. 15, ст. 115 КК України) від умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (ч. 1 ст. 121 КК України), необхідно враховувати спрямованість умислу і ставлення винної особи до наслідків свого діяння. Крім того, необхідно брати до уваги, що замах на умисне вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винна особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, але такі наслідки не настали з незалежних від неї причин.

При цьому питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його дії по відношенню до потерпілого, що передували події.

У судовому засіданні встановлено, що ініціатором конфлікту був обвинувачений. Характер, послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 локалізація та кількість (17) тілесних ушкоджень, у тому числі три проникаючих з ушкодженням діафрагми, ребер та проникнення у черевну порожнину, механізм та знаряддя їх спричинення, а також твердження обвинуваченого в судовому засіданні про те, що він має навички володіння холодною зброю та йому відомо, що нанесення більше п`яти будь-яких ударів ножем може привести до смерті потерпілого («не доживе до приїзду швидкої» зі слів обвинуваченого), усе це в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого. Обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але смерть потерпілого не сталася через своєчасну госпіталізацію.

Доводи ОСОБА_5 , що він захищався від неправомірних дій потерпілого, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_7 та матеріалами кримінального провадження, про що докладно зазначено вище.

Оцінюючи докази в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, ступінь здійснення злочинного наміру, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, спосіб вчинення злочину, обставини справи, у тому числі й перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння, дані про особу винного, який раніше в силу ст. 89 КК є не судимим, має малолітню дочку, батьківство стосовно якої в офіційному порядку не зареєстровано, однак долею дочки переймається, є внутрішньо переміщеною особою, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Зокрема, часткове визнання вини та формальне вибачення перед потерпілим суд не може розцінити як щире каяття.

Щире каяття передбачає, по-перше, визнання особою факту вчинення злочинних дій. По-друге, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений поряд із відсутністю цивільного позову, намагався будь-яким чином відшкодувати потерпілому витрати на лікування чи компенсував йому перенесені страждання. Крім того, судом встановлено, що потерпілий обвинуваченого не вибачив, в судових дебатах повністю розділив думку прокурора, у тому числі в частині призначення обвинуваченому реального покарання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 166/1065/18 та від 20 серпня 2020 року у справі № 750/1503/19.

Враховуючи вищенаведені обставини, у тому числі дані про особу обвинуваченого, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з реальною ізоляцією від суспільства, що є необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у резолютивній частині вироку, окрім іншого, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Отже, вирішення судом першої інстанції у резолютивній частині вироку питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу є обов`язком суду, який ухвалив вирок.

Обвинувачений тримається під вартою з 15.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023. Вказаний запобіжний неодноразово продовжувався. Зокрема ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2023 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, а тому, враховуючи призначення за цим вироком покарання, що належить відбувати реально, суд вважає за необхідне залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого до набрання вироку законної сили із можливістю внесення вказаного розміру застави.

За положеннями ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цивільний позов у кримінальному провадженні та процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішення в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 15 травня 2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, що обраний відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 на: жилет сірого кольору, кросівки темного кольору з білою підошвою; футболку сірого кольору; спортивні штани чорного кольору; сумку чорного кольору, у якій знаходились: мобільний телефон Ксіомі Редмі ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою «Vodafone» НОМЕР_3 , з сім карткою «Київстар» НОМЕР_4 в корпусі чорного кольору з чохлом чорного кольору; копії документів, свічки червоного кольору у кількості сім штук, одна свічка чорного кольору, паспорт гр. України на анкетні дані ОСОБА_5 , довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, гаманець чорного кольору, в якому знаходиться посвідчення водія на анкетні дані ОСОБА_5 , банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , медична довідка на анкетні дані ОСОБА_5 , торгівельний чек на стартовий пістолет та холості набої, ключі у кількості дві одиниці, щипці; предмет, схожий на пістолет з маркуванням SUR 2608 калібру 9 мм Р.А.К., та два предмети, схожі на магазини, та 13 набоїв з маркуванням G F S 9mm РАК.

Вказані речі передати ОСОБА_5 за належністю.

Змив РБК та контроль до нього, з поверхні асфальтного покриття біля будинку № 36 по вулиці Мечникова в місті Запоріжжя, змив РБК та контроль до нього, з проїзної частини (асфальтне покриття), який упаковано до паперового конверту; ремінь чорного кольору з поверхні асфальтного покриття біля будинку №36 по вулиці Мечникова в місті Запоріжжя, який упаковано до паперового конверту знищити.

Предмет, схожий на ніж, куртку чорного кольору, футболку сірого кольору, барсетку чорного кольору, штани чорного кольору, що були вилучені в ході огляду місця події території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, для обвинуваченого, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя ОСОБА_1