Провадження №1-кс/127/7886/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, в рамках кримінального провадження №0000149 від 13.07.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2024 (справа №127/7585/24/24) до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Адвокат вважає, що ризики, які стали підставою для застосування такого запобіжного заходу наразі відсутні, оскільки строк досудового розслідування завершено та відкрито матеріли кримінального провадження для ознайомлення. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні батька, раніше не судима. Крім того, відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи встановлено відсутність закликів до завдання шкоди державній безпеці, у зв`язку з чим адвокат просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який або визначити максимальний розмір застави.

Адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили змінити запобіжний захід або зменшити розмір застави.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку адвокатів.

Прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Оскільки розгляд поданого захистом клопотання здійснюється за загальними правилами застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має дослідити 1) наявність обґрунтованої підозри, 2) наявність ризиків кримінального провадження, 3) за наявності ризиків неможливість їх нівелювання менш суворим запобіжним заходом та 4) індивідуальні особливості підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України. Ці критерії мають досліджуватися слідчим суддею при розгляді даного клопотання.

Слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 13.07.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В межах даного кримінального провадження 06 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 109 КК України розповсюдження матеріалів із закликами до повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади;

- ч. 1 ст. 110 КК України розповсюдження матеріалів із закликами до зміни державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- ч. 2 ст. 111 КК України державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені у мовах воєнного стану.

- ст. 436 КК України розповсюдження матеріалів із закликами до агресивної війни;

- ч. 3 ст. 436-2 КК України поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірної збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, вчинено повторно.

В подальшому повідомлено про нову підозру, у якій крім іншого повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2024 року справа №127/7585/24 до підозрюваної ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.03.2024 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу ВМС ВО від 07.03.2024 без змін.

Ухвалою суду від 01.05.2024 (справа № 127/14376/24) продовжено строк дії тримання під вартою ОСОБА_5 .

Підставами для винесення вищевказаних ухвал суду є доведеність прокурором та слідчим, що підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

На час розгляду клопотання обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом огляду від 30.11.2023; висновком експерта №7851/23-21 від 18.12.2023; протоколом обшуку від 05.03.2024; повідомлення про підозру від 06.03.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Зважуючи на обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, оскільки наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання, в тому числі й для стороннього спостерігача, причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, згідно підозри.

У відповідності до ст. 178 КПК України судом враховано, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання, заміжня, раніше не судима.

Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрювану, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, що відповідно до вимог ч.6 ст. 176 КПК України, передбачає застосування виключного запобіжного заходу, тобто тримання під вартою.

Таким чином, вимогами КПК України не передбачено альтернативного запобіжного заходу щодо вказаної категорії злочинів.

З огляду на ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури. Виходячи із представлених в судовому засідання аргументів, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є таким балансоутворючим фактором, який забезпечує виконання завдань кримінального провадження.

Таким чином, вимоги адвоката в цій частині клопотання не підлягають до задоволення.

Щодо вимог адвоката та підозрюваної про визначення максимального розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями177та178цьогоКодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-5,260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Враховуючи характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , а саме: проти миру, основ національної безпеки України, враховуючи тісну співпрацю із представниками держави-агресора, що має високий ступінь суспільної небезпеки, в період воєнного стану, наявність якої свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваної, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей та інтересів суспільства, враховуючи думку судів першої та апеляційної інстанції, слідчий суддя приходить до переконання, що у даному випадку визначення розміру застави є недоцільним.

Також адвокатом у клопотанні аргументовано відсутність ризиків знищення речових доказів, а також ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, що були встановлені під час продовження строку дії запобіжного заходу у зв`язку із завершенням досудового розслідування та забезпеченням підозрюваною протягом усього строку досудового розслідування належної процесуальної поведінки.

Разом з цим, завершення досудового розслідування та відкриття стороні захисту матеріалів кримінального провадження не свідчать про те, що ризики, які були встановлені слідчим суддею, автоматично перестали існувати.

При встановленні продовження існування ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування судді виходили із комплексу обставин (тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа, можливості для виїзду закордон та соціальний статус, обставини кримінального провадження, тощо).

Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, продовжують існувати, і вказаний ризик дійсно може продовжувати існувати чи навіть посилюватися із врахуванням того, що сторона захисту отримала доступ до наявних матеріалів досудового розслідування та відповідно доказів прокурора.

Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, в тому числі особливо тяжкого, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрювану переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Існування ризику незаконного впливу на свідків, у тому числі після завершення досудового розслідування та відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування пов`язане, у першу чергу, із процедурою отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав.

З огляду на це, ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваній відомі контактні дані свідків, експертів у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на даних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваної, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Враховуючи зазначене, а також, що нових обставин, які не були дослідженні судами першої та апеляційної інстанцій в ході судового розгляду не встановлено, відомості зазначені у клопотанні адвоката ОСОБА_3 , що можуть свідчити про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження при розгляді клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання..

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 194, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, в рамках кримінального провадження №0000149 від 13.07.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України- відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя