УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2,3 ст.189 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189, ч.3 ст.190, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_18 за ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст.189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.3 ст.189 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189, ч.3 ст.190, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 за ч.2 ст.189 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.09.2023р. до обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, який останнього разу продовжено на строк до 19.03.2024

11.03.2024 прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, яке мотивоване тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень. Під час судового провадження вчинив ще ряд тяжких кримінальних правопорушень і обвинувальні акти за його обвинуваченням перебувають в провадженні Хортицького районного суду м.Запоріжжя. В межах вказаного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 неодноразово не з`являвся в судове засідання, причини неявки не повідомляв, що унеможливлювало здійснення судового розгляду. Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_9 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, що були підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Разом з тим, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, обвинувачений ОСОБА_9 продовжив порушувати процесуальні обов`язки, в т.ч. покладені судом в межах застосування домашнього арешту, неодноразово не з`являвся в судове засідання без поважних причин, вчинив інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що раніше застосований запобіжний захід не є дійовим для запобігання наявним ризикам.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник - адвокат ОСОБА_17 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, пославшись на те, що вказане клопотання жодними доказами не підтверджено, неявка обвинуваченого в судове засідання була викликана поважними причинами і відкладення судових засідань мало місце не тільки через неявку обвинуваченого ОСОБА_9 , а й через неявку інших учасників.

Адвокати ОСОБА_13 та ОСОБА_15 проти клопотання прокурора заперечили, пославшись на те, що ним не доведено неможливості запобігти наявним ризикам в умовах застосування цілодобового домашнього арешту, доказів порушення умов домашнього арешту до клопотання не додано.

Від інших учасників справи заперечень не надійшло.

Вислухавши думку учасників справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.176,177,183,ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно з ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, наразі ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189, ч.3 ст.190, ч.1 ст.263 КК України, які є умисними тяжкими злочинами, в т.ч. корисливими, крім ч.2 ст.146 КК України, яке є нетяжким злочином.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Крім того, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, тому на цій стадії провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку суд вважає, що клопотання прокурора містить достатньо даних для висновку про причетність обвинуваченого ОСОБА_9 до інкримінованих йому правопорушень.

Також суд враховує, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий. Однак кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.190, ч.1 ст.263 КК України, згідно з пред`явленим обвинуваченням він вчинив в липні 2022р., тобто під час здійснення судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189 КК України та під час дії воєнного стану в Україні. Доказів наявності у обвинуваченого ОСОБА_9 стабільного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків немає, він не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має. В судові засідання обвинувачений ОСОБА_9 , будучи достовірно обізнаним про судовий розгляд, неодноразово не з`являвся за невідомими причинами, доказів поважності причин неприбуття суду не надав, ухвали суду про його привід не виконувались через неможливість встановити місце його фактичного перебування, він оголошувався у розшук.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_9 переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення як ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені ризики на даний час не змінилися та не відпали, а навпаки є надзвичайно високими, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи з 24.09.2023 під цілодобовим домашнім арештом та зобов`язаний прибувати до суду за першим викликом у призначений час, неодноразово, а саме, 30.10.2023, 27.11.2023, 19.01.2024 та 09.02.2024, не прибув в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, постанова про його привід виконана не була, жодних доказів на підтвердження наявності поважних причин неявки в судове засідання стороною захисту суду не надано.

Крім того, згідно з наявними в матеріалах провадження рапортами співробітників поліції обвинувачений ОСОБА_9 12.12.2023 о 22.31год та 01.03.2024 в 15.41год був відсутній за місцем свого мешкання.

Отже, вказане свідчить про порушення обвинуваченим ОСОБА_9 покладених на нього судом в порядку ч.5 ст.194 КПК України обов`язків і недостатність запобігання наявним ризикам шляхом застосування цілодобового домашнього арешту.

Суд вважає, що прокурором належним чином обґрунтовано та доведено, що раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на цей час є неефективним, недієвим.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості та недоведеності заявленого прокурором клопотання суд відхиляє через їх безпідставність.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 , виходячи з презумпції поступового збільшення суворості запобіжного заходу стосовно підозрюваного/обвинуваченого у разі порушенням ним умов раніше застосованого запобіжного заходу, суд вважає необхідним раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний засіб у вигляді цілодобового домашнього арешту змінити на тримання під вартою на строк до 60 днів.

Суд вважає, що характер та ступінь тяжкості діянь, в яких обвинувачується ОСОБА_9 , сукупність вказаних вище обставин однозначно свідчать про наявність на даний момент конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, стороною захисту не доведено і судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.2,176-178,181,194,196,200,331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою в ДУ «Запорізьке СІЗО» на строк до 60 днів, тобто до 08 травня 2024 включно.

Обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узяти під варту негайно в залі суду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

11.03.2024