Справа 127/7698/24
Провадження 1-кс/127/3431/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0000225 внесеного до ЄРДР 05.12.2023 року, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тула (рф), зарєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина рф,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ст. 436 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000225 внесеного до ЄРДР 05.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ст. 436 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що з 19.02.2014 представниками Російської Федерації (далі - РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18.03.2014 РФ оголосила про офіційне включення Криму до складу РФ.

Одночасно з цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), а 27.04.2014 в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і до нині.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації РФ окремих територій України є 19.02.2014. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими РФ з 20.02.2014. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими РФ (зокрема окупаційною адміністрацією РФ) починаючи з 07.04.2014, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24.02.2022 президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

З цього моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

В свою чергу, громадянин РФ ОСОБА_6 , художній директор Московського театру імені Олега Табакова, російський актор театру та кіно, суспільний діяч, будучи лідером суспільної думки, використовуючи при цьому механізм передачі інформації для широкого загалу через усвідомлення сприйняття його як впливової в російському суспільстві людини, здійснюючи при цьому свою діяльність у сфері театрального мистецтва, пов`язаного з авторськими та сценічними виступами для глядацької аудиторії, діючи умисно, цілеспрямовано, переслідуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви, з метою спонукання невизначеного кола осіб до змін меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, продовжив здійснювати свою протиправну діяльність проти основ національної безпеки України.

Так, перебуваючи на території Російської Федерації, а саме на Манежній площі у м. Москва, 23.09.2022, ОСОБА_6 , здійснюючи свою протиправну діяльність, спрямовану на спонукання невизначеного кола осіб до змін меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, достовірно знаючи про здійснення прямої трансляції та її подальше збереження і розміщення на платформі відеохостингу «YouTube», яка, у відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про інформацію» № 2657-XII, є засобом масової інформації, усвідомлюючи можливість вільного доступу до вказаного матеріалу, його запозичення (скачування), вільного сприйняття масовою аудиторією та вільного поширення серед невизначеного кола осіб, взяв участь у так званій патріотичній акції «Общероссийского народного фронта «Своих не бросаем», присвяченій проведенню незаконних референдумів на тимчасово окупованих РФ територіях України під назвою «Своих не бросаем», повна відеоверсія якого розміщена на платформі відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », діючи при цьому за попередньою змовою із іншими учасниками вказаної «патріотичної акції» та її організаторами.

Зокрема, у даному відеозаписі, з 27 хв. 30 сек. до 29 хв. 05 сек., ОСОБА_6 перед присутньою на вказаній вище локації аудиторією здійснив промову наступного змісту: «Вчера по телевидению как и каждый день показали чудовищные кадры обстрела Донецка. И среди растерзанных тел человек кричал «Россия матушка помоги». Видеть это невыносимо, но в этом аду живут люди. За годы издевательств киевского режима люди на этих территориях стали фаталистами, они не строят долгих планов, не знают будет ли завтра, но они такие же как мы с вами люди, они думают и говорят на русском языке, они сделали свой выбор, они хотят воспитывать детей в своих родных городах вместе с Россией, и я горд, что наша страна и наши люди ни в каких обстоятельствах своих не бросают. Великий ОСОБА_7 когда-то сказал: «Счастье - это когда ты прав и смел» и люди на этих территориях именно такие. И мы с ними, навсегда! Победа за нами!».

У наведеному вище виступі ОСОБА_6 , останнім, також, використані такі мовленнєві засоби та лінгвістичні прийоми, як заклики-гасла, повторення, висловлювання звинувачувального та стверджувального характеру, зокрема, виражені у вигляді окличних речень «Za мир без нацизма! Za Россию! Za Президента!» «За нашего президента! За нашу родину!», «Мы победим!», «Мы русские люди!», «Мы любим нашу страну!», «Мы за мир без нацизма!», «Мы за нашу армию!», які вміщують у собі накази до активного виконання тих дій, що зазначаються ОСОБА_6 у контексті всього повідомлення, а також спонукальні конструкції, які виражають значення публічних закликів до зміни, шляхом ведення війни (а отже із застосуванням насилля) та окупації частини території, меж державного кордону України.

Відповідно до висновку експерта № 293/24-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції Украни від 19.01.2024, у наданих на дослідження матеріалах (публічних промовах і текстовій публікації), які зафіксовані на скріншотах і відеозаписах на оптичному диску (реєстр. #212-30нг від 08.12.2023) та в протоколі огляду від 07.12.2023 (реєстр. N? 53/Г/202-193ві) та розміщені на платформі відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3» - містяться висловлювання у формі публічних закликів до вчинення дій шляхом ведення війни (а отже із застосуванням насилля і, відповідно, на порушення порядку, встановленого Конституцією України) з метою зміни меж території та державного кордону України, а також висловлювання у формі публічних закликів, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі та ненависті.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 110 КК України - публічні заклики до умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднані з розпалюванням національної чи релігійної ворожнечі.

Крім того, встановлено, що громадянин РФ ОСОБА_6 , художній директор Московського театру імені Олега Табакова, російський актор театру та кіно, суспільний діяч, будучи лідером суспільної думки, використовуючи при цьому механізм передачі інформації для широкого загалу через усвідомлення сприйняття його як впливової в російському суспільстві людини, здійснюючи при цьому свою діяльність у сфері театрального мистецтва, пов`язаного з авторськими та сценічними виступами для глядацької аудиторії, діючи умисно, цілеспрямовано, переслідуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви, з метою спонукання невизначеного кола осіб до агресивної війни, продовжив здійснення своєї протиправної діяльності.

Так, перебуваючи на території російської федерації, а саме на Великій спортивній арені олімпійського комплексу «Лужнікі» у м. Москва, 18.03.2022, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про здійснення прямої трансляції та її подальше збереження і розміщення на платформі відеохостингу «YouTube», усвідомлюючи можливість вільного доступу до вказаного матеріалу, його запозичення (скачування), вільного сприйняття масовою аудиторією та вільного поширення серед невизначеного кола осіб, взяв участь у концерті-мітингу на честь річниці анексії РФ території АР Крим під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », повна відеоверсія якого розміщена на платформі відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Зокрема, у даному відеозаписі, з 07 хв. 00 сек. до 08 хв. 30 сек., ОСОБА_6 перед присутньою на стадіоні аудиторією здійснив промову наступного змісту: «Друзья, я хочу прочитать вам строки Фёдора Тютчева, которые были написаны 155 лет назад - «Напрасный труд - нет, их не вразумишь. Чем либеральней, тем они пошлее. Цивилизация - для них фетиш, но недоступна им ее идея. Как перед ней ни гнитесь, господа, Вам не снискать признанья от Европы. В ее глазах вы будете всегда не слуги просвещенья, а холопы». Эти строки написаны будто про сегодняшний день. Холопы те - кто пишет пасквили в спину нашей армии, те - кто пытается быть политкорректным перед Европой и Америкой погрязшей в ненависти. Мы русские люди! Мы любим нашу страну! Мы за мир без нацизма! Мы за нашу армию! За нашего президента! За нашу родину! За победу! Мы победим!».

У наведеному вище виступі ОСОБА_6 , останнім використовувалися такі мовленнєві засоби та лінгвістичні прийоми, як заклики-гасла, повторення, висловлювання звинувачувального та стверджувального характеру, зокрема, виражені у вигляді окличних речень «Za мир без нацизма! Za Россию! Za Президента!» «За нашего президента! За нашу родину!», «Мы победим!», «Мы русские люди!», «Мы любим нашу страну!», «Мы за мир без нацизма!», «Мы за нашу армию!», які вміщують у собі накази до активного виконання тих дій, що зазначаються ОСОБА_6 у контексті всього повідомлення, а також спонукальні конструкції, які виражають значення публічних закликів до ведення агресивної війни проти України.

Відповідно до висновку експерта № 293/24-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції Украни від 19.01.2024, у наданих на дослідження матеріалах (публічних промовах і текстовій публікації), які зафіксовані на скріншотах і відеозаписах на оптичному диску (реєстр. № 212-30нг від 08.12.2023) та в протоколі огляду від 07.12.2023 (реєстр. № 53/Г/202-193ві) та розміщені на платформі відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » - містяться висловлювання у формі публічних закликів до агресивної війни.

Крім того, перебуваючи на території російської федерації, а саме на Манежній площі у м. Москва, 23.09.2022, ОСОБА_6 , продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на спонукання невизначеного кола осіб до змін меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, достовірно знаючи про здійснення прямої трансляції та її подальше збереження і розміщення на платформі відеохостингу «YouTube», усвідомлюючи можливість вільного доступу до вказаного матеріалу, його запозичення (скачування), вільного сприйняття масовою аудиторією та вільного поширення серед невизначеного кола осіб, взяв участь у так званій патріотичній акції «Общероссийского народного фронта «Своих не бросаем», присвяченій проведенню незаконних референдумів на тимчасово окупованих РФ територіях України під назвою «Своих не бросаем», повна відеоверсія якого розміщена на платформі відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Зокрема, у даному відеозаписі, з 27 хв. 30 сек. до 29 хв. 05 сек., ОСОБА_6 перед присутньою на вказаній вище локації аудиторією здійснив промову наступного змісту: «Вчера по телевидению как и каждый день показали чудовищные кадры обстрела Донецка. И среди растерзанных тел человек кричал «россия матушка помоги». Видеть это невыносимо, но в этом аду живут люди. За годы издевательств киевского режима люди на этих териториях стали фаталистами, они не строят долгих планов, не знают будет ли завтра, но они такие же как мы с вами люди, они думают и говорят на русском языке, они сделали свой выбор, они хотят воспитывать детей в своих родных городах вместе с Россией, и я горд что наша страна и наши люди ни в каких обстоятельствах своих не бросают. Великий ОСОБА_7 когда-то сказал: «Счастье это когда ты прав и смел» и люди на этих территориях именно такие. И мы с ними навсегда! Победа за нами!».

У наведеному вище виступі ОСОБА_6 , останнім використовувалися такі мовленнєві засоби та лінгвістичні прийоми, як заклики-гасла, повторення, висловлювання звинувачувального та стверджувального характеру, зокрема, виражені у вигляді окличних речень «Za мир без нацизма! Za Россию! Za Президента!» «За нашего президента! За нашу родину!», «Мы победим!», «Мы русские люди!», «Мы любим нашу страну!», «Мы за мир без нацизма!», «Мы за нашу армию!», які вміщують у собі накази до активного виконання тих дій, що зазначаються ОСОБА_6 у контексті всього повідомлення, а також спонукальні конструкції, які виражають значення публічних закликів до ведення агресивної війни проти України.

Відповідно до висновку експерта № 293/24-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції Украни від 19.01.2024, у наданих на дослідження матеріалах (публічних промовах і текстовій публікації), які зафіксовані на скріншотах і відеозаписах на оптичному диску (реєстр. № 212-30нг від 08.12.2023) та в протоколі огляду від 07.12.2023 (реєстр. № 53/Г/202-193ві) та розміщені на платформі відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - містяться висловлювання у формі публічних закликів до агресивної війни.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 436 КК України - публічні заклики до агресивної війни.

10.02.2024 слідчим складено та прокурором погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ст. 436 КК України. Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_6 у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

Так, ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3 незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Вина громадянина РФ ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що в повній мірі підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні: протоколами оглядів, висновком експерта, а також іншими документами, матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Тому, сторона обвинувачення вважає, що зібрані докази є вагомими та дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги те, яке загрожує підозрюваному покарання у разі визнання його виним в інкримінованому йому злочині (у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна).

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тому, заявлений ризик є достатньо високим.

Існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено, що існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Завданням кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування на неодноразові виклики до слідчого не з`явився, не дивлячись на те, що був повідомлений про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Про поважні причини неприбуття підозрюваний ОСОБА_6 не повідомив.

Вказане свідчить про умисні дії ОСОБА_6 щодо затягування досудового розслідування у кримінальному провадженні та уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказаний злочин підозрюваний вчинив, діючи з прямим умислом, тобто бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків для громадян України, усього громадянського суспільства України та держави України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства, перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, наявні усі підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 .

У ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та знаходиться на території рф, враховуючи те, що наявні ризики для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст.193, 194, 197 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин викладених в ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 05.12.2023 до ЄРДР за № 0000225 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ст. 436 КК України.

10.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ст. 436 КК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням за яке передбачено покарання позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього обмежувального заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 дійсно переховується від органу досудового розслідування на території рф, а також відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що вчинив кримінальні правопорушення, за які, законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, з метою ухилення відповідальності за вчинене, може ухилятися від явки до слідчого, суду.

Постановою слідчого від 28 лютого 2024 року ОСОБА_6 оголошений у державний та міжнародний розшук.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ст. 436 КК України - за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_6 намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 205, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя