УХВАЛА

29 травня 2024 року

м. Київ

справа № 554/3587/22

провадження № 51-1683 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 6 квітня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано приписів п. 4 ч. 2 цієї статті.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених вимог, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту. Цей суд уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Також у силу ст. 433 цього Кодексу Суд не перевіряє висновки щодо фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій. Тому, заперечуючи законність судових рішень, скаржник має конкретно вказати, у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваних вироку й ухвали.

Наведене при зверненні скаржникзалишив поза увагою.

За змістом касаційної скарги, у ній її автор просить скасувати судові рішення і закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Однак на обґрунтування своєї позиції захисник переважно лише цитує окремі норми кодексів і не зазначає доводів, які би свідчили про недодержання при здійсненні судового провадження таких порушень статей 84-87, 91, 94, 370 КПК, котрі з огляду на особливості застосування ст. 36 Кримінального кодексу України та встановлені в справі факти зумовлюють обов`язкове скасування вироку на підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК. Також у поданій скарзі сторона захисту, наводячи власну версію подій, по суті ставить під сумнів відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що за правилами ст. 433 вказаного Кодексу не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Крім того, попри те, що обвинувальний вирок переглядався в апеляційному порядку у касаційній скарзі не міститься аргументів на підтвердження незаконності ухвали, допущення судом апеляційної інстанції істотних порушень норм права, з огляду на положення статей 404, 405, 412, 413, 419 КПКв їх взаємозв`язку. Водночас скаржник не окреслює, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув згаданий суд і не дав на них відповідей.

Отже, у касаційній скарзі не викладено обґрунтування заявлених вимог.

Недодержання при зверненні ст. 427 КПК перешкоджає відкриттю кримінального провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 6 квітня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3