Справа №589/3810/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/562/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 липня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджана, не працюючого, проживаючого на території України без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно якої останній просить змінити вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 липня 2023 року та звільнити його від сплати на користь держави вартість проведеної товарознавчої експерти у розмірі 653 грн. 80 коп.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.01.2021, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Строк відбуття покарання обчислювати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.01.2021.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду від 14.10.2020.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування вартості проведення товарознавчої експертизи 653,80 грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 зазначає про те, що у даному кримінальному провадження не було необхідності проводити товарознавчої експертизи, оскільки вартість викраденого ним майна підтверджувалося фіскальними чеками, наданими потерпілою.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 11.06.2020 ОСОБА_7 , маючи при собі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , який значиться втраченим, уклав договір оренди квартири АДРЕСА_2 , власницею якої ОСОБА_9 , строком на 1 добу. Отримавши ключі від квартири у ОСОБА_10 , яка від імені ОСОБА_9 здавала кватиру в оренду, ОСОБА_7 одержав вільний доступ даної квартири.

11.06.2020 близько 11:00 год. ОСОБА_7 , знаходячись у кв. АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу з вищевказаної квартири викрав телевізор марки «Romsat» моделі «32НМС1720Т2», вартістю 2553 грн., та телевізор марки «LG» моделі «32LF510U, вартістю 3625 грн., а також покривало з синтетичного волокна світлого кольору, яке матеріальної цінності не представляє, та які належать ОСОБА_9 , завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 6178 грн.. ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення майна (крадіжка), вчинене повторно.

Розгляд апеляційної скарги було проведено без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , виходячи з таких обставин.

Так, про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 був повідомлений належним чином, у передбаченому законом порядку, що підтверджується розпискою про вручення судового повідомлення.

Клопотань про здійснення апеляційного розгляду за його особистою до суду не надходило.

Враховуючи , що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд даного кримінального провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

А тому, заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, думку прокурора, яка вважала рішення суду законним та обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали даного провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ніким не оспорюються і докази щодо них на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі та усвідомлення протиправності власних дій, дані про особу винуватого, який раніше судимий, на обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має позитивну характеристику за місцем мешкання, в якості обставин, що пом`якшують покарання: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обставин, що його обтяжує, і обґрунтовано призначив покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України.

Вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у визначених судом першої інстанції межах санкції, колегія суддів визнає його справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи апеляційні вимоги обвинуваченого щодо стягнення з нього на користь держави необґрунтованих процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта, колегія суддів виходить з наступного.

Процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

Приписами ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Частиною 1 статті 122 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених КПК України.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України).

Виходячи з наведеного, стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, у зв`язку із залученням експерта можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати).

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Це положення відповідає приписам ст. 15 ЗУ «Про судову експертизу», а також ч. 2 ст. 122 КПК України.

При цьому установи, які проводять судово-експертну діяльність надсилають органу досудового розслідування, що здійснює відповідне кримінальне провадження, рахунок з визначенням вартості проведеної судової експертизи.

Відповідно до Інструкції «Про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів», затвердженої постановою КМУ від 01.07.1996 № 710, вартість проведення експертиз, що призначаються у кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення, та досліджень за матеріалами кримінальних проваджень, що призначаються органами досудового розслідування, прокуратури та суду, визначається відповідно до нормативної вартості однієї експертогодини у державних спеціалізованих установах судової експертизи та з урахуванням фактично витраченого часу на проведення судової експертизи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, в порядку ч. 2 ст. 242 КПК України на підставі постанови слідчого СВ Шосткинського ВП ОСОБА_11 від 14.06.2020 було призначено та проведено судово-товарознавча експертизу для визначення розміру матеріальних збитків.

Відповідно до довідки про витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у даному кримінальному провадженні, розмір витрат на проведення експертиз становить 653 грн. 80 коп.

З огляду на наявність документально підтверджених витрат на залучення експертів в даному кримінальному провадженні, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд виконав вимоги ст. 124 КПК України та обґрунтовано вирішив їх стягнути на користь держави.

Апеляційний суд зауважує, що вартість викраденого майна не можливо встановити лише на пред`явлених потерпілою фіксальних чеків, які не підтверджують вірну вартість викраденого обвинуваченим майна, враховуючи його стан використання та інші ознаки.

Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відшкодування процесуальних витрат в сумі 653 грн. 80 коп. копійки на підставі положень ст.119 КПК України, колегія суддів не убачає.

Отже всупереч доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його зміни не встановлено, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 липня 2023 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цей вирок - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4