Справа № 204/255/21
Провадження № 1-кп/191/57/21
У Х В А Л А

іменем України

20 лютого 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001288 від 10.12.2020 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту, мотивуючи його тим, що Металургійним відділом поліції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000576 від 02.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307,ч.3 ст.305,ч.3 ст.311 КК України. Слідчим суддею Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 винесено ухвалу від 14 липня 2020 року справа № 210/3792/20 у кримінальному провадженні, якою було накладено арешт на транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , вилyчeний разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу під час проведення обшуку транспортного засобу, що знаходився у користуванні ОСОБА_8 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є ОСОБА_6 , мешканка м.Синельникове Дніпропетровської області. Автомобіль переміщено для зберігається на територію штраф-майданчика УМВС України в Дніпропетровській області за адресою: м.Дніпро, вул.Передова,427. Арешт був накладений з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, збереження майна як речового доказу у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України, та з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передати вказане майно, що впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування. На сьогоднішній день відпала потреба в арешті вказаного автомобіля, оскільки на даний час всі слідчі дії з даним автомобілем вже проведені, досудове розслідування давно завершено, перебування автомобіля на майданчику тимчасового утримання тривалий час негативно впливає на його технічний стан, а також відсутність автомобіля у користуванні його власника значно обмежує потреби сім`ї та безпосередньо власника автомобіля. Просить скасувати арешт майна на транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER білого кольору, державний номер НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника не заперечував та пояснив, що він ніколи не користувався вказаним транспортним засобом.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволенні клопотання заперечував та вважав його передчасним.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення захисника та обвинуваченого, з урахуванням думки прокурора, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У ч.1 ст.174 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, яке було виявлене та вилучене під час проведення обшуку транспортного засобу, що знаходилось у користуванні ОСОБА_8 , розташованого за адресою: Дніпропетровська область, с.Синельникове, навпроти будинку №93 по вул.. Широкій, а саме транспортний засіб Volkswagen Transporter, д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

Вилучене під час обшуку майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 10 липня 2020 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22 червня 2004 року).

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

При дослідження матеріалів кримінального провадження судом було встановлено, що при обшуку в автомобілі Volkswagen Transporter, д.н. НОМЕР_1 жодних предметів та слідів кримінального правопорушення не виявлено, транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію обвинуваченому ОСОБА_4 не належить, перебували у користуванні ОСОБА_8 та власником є ОСОБА_6 .

З`ясувавши підстави накладення арешту на автомобіль Volkswagen Transporter, д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , процесуальний статус арештованого майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тривалий час знаходження майна під арештом, суд вважає слушними доводи захисника щодо недоцільності на теперішній час арешту в частині позбавлення права на розпорядження та користування автомобілем і свідоцтвом про реєстрацію та, порушення права власника на власний розсуд користуватися і розпоряджатися автомобілем протягом тривалого часу, та приходить до висновку про задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту.

Керуючись ст.ст.170-175 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 14 липня 2020 року на автомобіль Volkswagen Transporter , д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1