ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю ОСОБА_5 , володільця майна ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором та накладено арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е200 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 та який належить ОСОБА_8 , мешканці с. Бурдюг Дністровського району Чернівецької області.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді, вилучений під час обшуку транспортний засіб «Mercedes-Benz Е200 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути власнику майна ОСОБА_8 .

Вказує,що у даному кримінальному провадженні слідчий та прокурор не довели необхідності у накладенні арешту на майно, що

відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у

задоволенні клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обгрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обгрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Провадження №11-сс/822/110/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На думку апелянта, суд неправильно застосував передбачені законом підстави для арешту майна, а також не врахував, що у судовому засіданні ОСОБА_6 повідомив, що власником транспортного засобу є його мати ОСОБА_8 , яка разом з батьком ОСОБА_8 користується даним автомобілем.

ОСОБА_6 узяв автомобіль у батьків, щоб поїхати у власних справах. Проте, куди він мав намір їхати, батькам не повідомляв.Після подій 26 березня 2024 року у ОСОБА_8 значно погіршився стан здоров`я.

Під час судового засідання слідчий та прокурор посилалися на те, що

необхідно провести слідчу дію- пред`явлення автомобіля для впізнання свідкам,

які знаходилися в автомобілі «Mersedes-Benz Е200 CDI» під час його зупинки та зняття відбитків пальців.

Вважає ці обставини надуманими, адже 28.03.2024 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотаннями про допит свідків у суді зв`язку із

тим, що вони намагалися перетнути кордон України. У той же день трьох

свідків було допитано в суді та проведено слідчі дії.

Щодо зняття відбитків пальців, то після затримання автомобіля прибула

слідчо-оперативна група, яка робила обшук автомобіля та інші слідчі дії.

Транспортний засіб подружжя Римарів використовують постійно, щотижня їздять до Дністровського району Чернівецької області, де проживають їх літні батьки і він їм вкрай необхідний для забезпечення життєдіяльності та піклування про рідних.

Також зазначає, що ч.3 ст.332 КК України не передбачено спеціальної

конфіскації майна, відсутні потерпілі та збитки майнового характеру.

Заслухавши доповідь судді, доводи володільця майна ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення та відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (а саме, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Як вбачається із матеріалів провадження, 27.03.2024 року до ЄРДР за №0001351 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

За змістом внесених відомостей, 26.03.2024 року близько 21 год. 00 хв. в межах с.Корчівці Чернівецького району Чернівецької області працівниками прикордонної служби був зупинений легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz Е200 CDI» д/н НОМЕР_1 , під керуванням гр.України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 . Під час перевірки в автомобілі було виявлено ще трьох осіб, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає в АДРЕСА_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в АДРЕСА_4 . Останні мали на меті незаконно перетнути державний кордон України(а.с.3)

Під час огляду місця події 26.03.2024 року вказаний транспортний засіб був вилучений(а.с.7-8)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником вилученого авто є ОСОБА_8 (а.с.9)

Постановою слідчого від 27.03.2024 року транспортний засіб «Mercedes-Benz Е200 CDI», д/н НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання на територію спеціального майданчика за адресою АДРЕСА_5 (а.с.11-12)

До апеляційної скарги долучені копії ухвал слідчого судді про здійснення допиту у порядку ст.220 КПК України свідків,які перебували у автомобілі ОСОБА_6 .

Як пояснила прокурор під час апеляційного розгляду,під час допиту свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 показали,що ОСОБА_6 (якого вони потім упізнали під час пред`явлення для впізнання) перевозив їх у своєму авто до кордону з метою його незаконного перетину та надавав вказівки щодо перетину.

ОСОБА_6 у апеляційному суді підтвердив,що перевозив на автомобілі «Mercedes-Benz Е200 CDI» д/н НОМЕР_1 осіб,які мали намір незаконно перетнути кордон.

Викладені вище обставини у їх сукупності можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 3 ст.332 КК України.

Отже, слідчий суддя мав достатні на даний час підстави вважати, що вилучений автомобіль, володільцем якого є ОСОБА_6 , міг бути як знаряддя чи засіб вчинення злочину використаний для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон,отже з цих підстав відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Незастосування обмеження права відчуження, користування,розпорядження цим майном може призвести до його приховування, перешкодить встановленню істини у справі.

Отже, з метою забезпечення збереження речового доказу слідчий суддя обгрунтовано наклав на таке майно арешт, що на даний час є розумним та співмірним з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власника чи користувача майна.

Власник майна ОСОБА_8 із заявою про скасування арешту майна не зверталась та не уповноважувала захисника представляти її інтереси.

Разом із тим,арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження може бути скасований за клопотанням власника майна у порядку, що встановлений ст.174 КПК України, якщо у подальшому застосуванні такого заходу відпаде потреба.

Враховуючи викладене, наразі підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2