Справа №212/724/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001801 від 30.12.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, інвалідності не маючого, офіційно не працевлаштованого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник - адвокат ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 27.12.2023, близько о 19.30 годин, прийшов до раніше знайомого потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 побачив на тумбочці в спальній кімнаті мобільний телефон, марки «Samsung Galaxy A04e» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в корпусі світло-синього кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 . В цей час, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме, мобільного телефону.

В цей же день, 27.12.2023, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з тумбочки, яка знаходилась в спальній кімнаті, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04e» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в корпусі світло-синього кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 139 від 12.01.2024 становить 3918,93 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3918,93 гривень.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 27.12.2023 близько о 19:35 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи у свого знайомого потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де побачив на столі у кухні банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_6 (далі по тексту «банківська картка») та в цей момент в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на привласнення вище вказаної банківської картки, та обернення її на свою користь, з метою подальшого викрадення грошових коштів, яка згідно примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 №705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.

Так, ОСОБА_3 , з метою реалізації раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на привласнення банківської картки та звернення її на свою користь, скориставшись відсутністю свідків, очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно взяв зі столу, який знаходився у кухні, таким чином привласнив вищезазначену банківську картку, що належить потерпілому та поклав її собі в кишеню.

Після того, як у власності ОСОБА_3 опинився офіційний документ, а саме належна потерпілому ОСОБА_6 банківська картка, останній розуміючи, що на вказаній банківській картці наявні грошові кошти, у нього виник злочинний умисел направлений на викрадення грошових коштів, що перебувають на зазначеній картці, шляхом придбання за допомогою картки товарів.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

З метою реалізації вищевказаного умислу направленого на викрадення грошових коштів, що перебувають на зазначеній банківській картці АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , належна ОСОБА_6 , шляхом придбання за допомогою картки товарів, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, повторно, продовжуючи єдиний злочинний умисел, 28.12.2023 близько 08:47 години, прийшов до магазину «Покровський», який знаходиться за адресою: вул. Армавірська, буд. 13 в Покровському районі м. Кривого Рогу, де обрав товар, який надав касиру та повідомив інформацію про бажання оплати товару шляхом безготівкового розрахунку, методом оплати через термінал. Касир вказаного магазину не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_3 , ввів суму коштів за придбаний останнім товар, та передав термінал для оплати ОСОБА_3 , який в свою чергу розуміючи, що кошти наявні на банківській картці йому не належать, а його дії не є очевидними для оточуючих, за допомогою раніше привласненої банківської картки, в умовах воєнного стану, розпочав таємно викрадати чуже майно шляхом прикладання картки до терміналу та таким чином оплатив товари о 08:47 годині на суму 100 гривень, о 16:03 на суму 50,00 гривень, о 16:05 на суму 43,50 гривень, о 16:08 на суму 37,95 гривень.

Діючи далі з єдиним злочинним умислом, об`єднаним одним злочинним результатом, а саме викрадення грошових коштів з картки, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 28.12.2023 близько 16:16 години, прийшов до магазину «Делві», який знаходиться за адресою: вул. Армавірська, буд. 13 в Покровському районі м. Кривого Рогу, де обрав товари, які надав касиру та повідомив інформацію про бажання оплати товару шляхом безготівкового розрахунку, методом оплати через термінал. Касир вказаного магазину не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_3 , почав вводити суми коштів за придбаний останнім товар, та передавав термінал для оплати ОСОБА_3 , який в свою чергу розуміючи, що кошти наявні на банківській картці йому не належать, а його дії не є очевидними для оточуючих, за допомогою раніше привласненої банківської картки, прикладав картку до терміналу та таким чином оплатив товар о 16:16 годині на суму 63,00 гривні.

Продовжуючи діяти далі з єдиним злочинним умислом, об`єднаним одним злочинним результатом, а саме викрадення грошових коштів з банківської картки, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 28.12.2023 близько 16:11 годині, прийшов в «Зоомагазин», який знаходиться за адресою: вул. Мусоргського, буд. 6 в Покровському районі м. Кривого Рогу, де обрав товар, який надав касиру та повідомив інформацію про бажання оплати товару шляхом безготівкового розрахунку, методом оплати через термінал. Касир вказаного магазину не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_3 , ввів суму коштів за придбаний останнім товар, та передав термінал для оплати ОСОБА_3 , який в свою чергу розуміючи, що кошти наявні на банківській картці йому не належать, а його дії не є очевидними для оточуючих, за допомогою раніше привласненої банківської картки, приклав

картку до терміналу та таким чином оплатив товар о 16:11 годині на суму 20,00 гривень.

Продовжуючи діяти далі з єдиним злочинним умислом, об`єднаним одним злочинним результатом, а саме викрадення грошових коштів з банківської картки, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 28.12.2023 близько 20:31 годині, прийшов до «Аптека № 1», яка знаходиться за адресою: вул. Армавірська, буд. 13 в Покровському районі м. Кривого Рогу де обрав товар, який надав касиру та повідомив інформацію про бажання оплати товару шляхом безготівкового розрахунку, методом оплати через термінал. Касир вказаного магазину не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_3 , ввів суму коштів за придбаний останнім товар, та передав термінал для оплати ОСОБА_3 , який в свою чергу розуміючи, що кошти наявні на банківській картці йому не належать, а його дії не є очевидними для оточуючих, за допомогою раніше привласненої банківської картки, приклав картку до терміналу та таким чином оплатив товари о 20:31 годині на суму 60,00 гривень, о 01:56 на суму 119,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив майнову шкоду на загальну суму 493,45 гривень.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

17 січня 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, в своїй заяві просив розглядати справу у його відсутність, в ході досудового слідства надав прокурору заяву, відповідно до якої він не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому покарання, визначеного в угоді.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення.

Захисник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Суд, заслухавши учасників кримінального процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди; відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості; відповідно до п. 1, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України відноситься до кримінального проступку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст .468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану. .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, серед яких передбачене ч. 4 ст.185 КК України відноситься до тяжкого злочину, та передбачене ч.1 ст. 357 КК України до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, утриманців не має, працездатний, але офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, а тому за наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає затвердженню.

Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_3 в ході досудового слідства на підставі ухвали слідчого судді від 15.01.2024 року, у вигляді особистого зобов`язання (а.к.п.105 ), суд не вбачає, тому залишає його без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів (а.к.п.31) по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 січня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 , ч.1 ст.357, ч. 4 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 в ході досудового слідства на підставі ухвали слідчого судді від 15.01.2024 року, у вигляді особистого зобов`язання (а.к.п.105) - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- мобільний телефон, марки «Samsung A04e», світло-блакитного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , банківська картка «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_4 , банківська картка № НОМЕР_3 (а.к.п.31) - залишити у володінні власника ОСОБА_6 (а.к.п.32).

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1