Справа № 461/7018/23
Провадження № 1-кс/461/1407/24
УХВАЛА
04.03.2024 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у користуванні та власності підозрюваного ОСОБА_5 , з метою виконання завдань кримінального провадження, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), тому просить клопотання задоволити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В межах даного кримінального провадження, 20 лютого 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, займаючому посаду майстра цеху ДП «Мостиське військове лісництво», депутатом, нотаріусом чи адвокатом не являється, одруженому, повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2, ч. 4 ст. 246 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку:
- протоколом огляду місця події на окремих ділянках лісового масиву ДП «Мостиське військове лісництво» від 27.02.2023 р., яким зафіксовано незаконну рубку дерев різних порід;
- матеріалами Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо проведення розрахунку обчислення розміру шкоди заподіяної лісу, внаслідок вчинення рубок дерев в ДП «Мостиське військове лісництво» від 17.03.2023;
- протоколом огляду місця події на окремих ділянках лісового масиву ДП «Мостиське військове лісництво» від 12.04.2023 р., яким зафіксовано незаконну рубку дерев різних порід;
- матеріалами Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо проведення розрахунку обчислення розміру шкоди заподіяної лісу, внаслідок вчинення рубок дерев в ДП «Мостиське військове лісництво» від 14.04.2023;
- висновком інженерно-екологічної експертизи від 04.08.2023;
- протоколами допитів спеціалістів Державної екологічної інспекції у Львівській області у галузі лісового господарства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;
- протоколами допитів спеціалістів лісопатологів ДСЛП «Львівлісозахист» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;
- протоколами допитів працівників ДП «Мостиське військове лісництво» ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;
- протоколами додаткових допитів працівників ДП «Мостиське військове лісництво» ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ;
- протоколами допитів у якості свідка ОСОБА_5 ;
- протоколами додаткових допитів у якості свідка ОСОБА_5 ;
- матеріалами виконання доручення працівників 1 Головного відділу 6 управління Департаменту військової контрозвідки СБУ;
- матеріалами тимчасового доступу до матеріалів відводів та лісопатологічних обстежень;
- листом Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо порушень вимог Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 555;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.
Зважаючи на вищевикладене, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, - ч. 2, ч. 4 ст. 246 КК України, тобто в організації незаконної порубки дерев, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою організованою групою осіб, тобто в готуванні якого та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, діючи як пособник.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.
Обставини, які надали достатні підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч.2, ч. 4 ст. 246 КК України, підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На виконання доручення оперативним підрозділом Управління СБУ у Львівській області встановлено, що майстер цеху ДП «Мостиське військове лісництво», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, зареєстрований та фактично проживає село Верхівці Самбірського району Львівської області є власником земельної ділянки.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Арешт на вище вказане майно, є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_16 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1