Справа № 385/496/24
Провадження № 1-кп/385/71/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні при розгляді кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000021 від 16 лютого 2024 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Завалля, Гайворонського району, Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, директора ДП «Заваллівське управління комунального господарства», який не ма на утриманні неповнолітніх чи недієздатних осіб, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України, клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що Відповідно до ст. ст. 13, 16 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Згідно із вимогами ст. ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.

Так, відповідно до пунктів «є», «ж», «і» ч. 2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів; невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище.

Водним Кодексом України передбачено, що усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням Українського народу, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території. Згідно п. 6 ч. 2 ст. 70 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» (ст.5) визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

У відповідності до ч.3 ст.13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Згідно пунктів 15-18 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №465 від 25.03.1999, скидання зворотних вод у водні об`єкти допускається тільки за умови одержання в установленому порядку Дозволу на спеціальне водокористування. Необхідний ступінь очищення зворотних вод, що скидаються у водні об`єкти, визначається нормативами гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин. Граничний обсяг скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти встановлюється у дозволі на спеціальне водокористування. Нормативи ГДС забруднюючих речовин встановлюються з метою поетапного поліпшення якості води і дотримання санітарно-гігієнічних нормативів у місцях розташування водозаборів, а рибогосподарських - у водних об`єктах комплексного використання.

Державне підприємство «Заваллівське управління комунального господарства» (), засноване на комунальній власності, належить до сфери управління Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, юридична адреса: вул. Жовтнева, 4, смт. Завалля, Голованівського району, Кіровоградської області.

Відповідно до п.3.1.1. Статуту Державне підприємство «Заваллівське управління комунального господарства» (скорочене - ДП «ЗУКГ») створене з метою: повсякденне забезпечення споживачів холодною водою, вичисткою каналізаційних витоків. Предметом діяльності ДП «ЗУКГ» є також здійснення контролю якості і кількості виробничих виточних вод, які відносяться в центральну систему водовідведення, а також якості попередньої очистки на відомчих спорудах; здійснює виконання заходів по охороні навколишнього середовища від шкідливого впливу на неї виробництва (п.3.2.20.3; 3.2.21.3 Статуту). Згідно п.4.2. Статуту до обов`язків ДП «ЗУКГ» віднесено виконання норми та вимоги щодо охорони навколишнього середовища, раціонального використання та відновлення природніх ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

Так відповідно до Наказу № 98-к від 03 жовтня 2022 року по державному підприємству «Заваллівське управління комунального господарства» ОСОБА_4 призначено на посаду директора підприємства. Відповідно до посадової інструкції директора, до обов`язків останнього входять питання контролю та відповідальності за проведення аналізів питної води та стічних вод, скид яких, , здійснюється ДП «Заваллівське управління комунального господарства» у річку Південний Буг.

За якість та своєчасність покладених на нього посадовою інструкцією обов`язків директор несе відповідальність, про що ОСОБА_4 був ознайомлений 04.10.2022 року та поставив свій підпис в посадовій інструкції. Разом з тим, в період з 04.10.2022 року по теперішній час, ОСОБА_4 , будучи відповідальним за проведення аналізів стічних вод, у порушення покладених на нього обов`язків, знаючи про неробочий стан очисних споруд ДП «Заваллівське управління комунального господарства», діючи з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив систематичний скид стічних вод державним підприємством «Заваллівське управління комунального господарства» в річку Південний Буг, із перевищенням санітарно-хімічних показників в місці скиду стічних вод в річку Південний Буг, що не відповідає вимогам Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ України № 173 від 19.06.1996 та не вчинив будь-яких дій, які б це унеможливлювали.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх посадових обов`язків, останнім у період з 04.10.2022 по 31.12.2023 було допущене систематичне забруднення поверхневих вод річки Південний Буг, шляхом скиду неочищених стічних вод з випуску №1 очисних споруд державним підприємством « Заваллівське управління комунального господарства » за координатами місця знаходження (48.1818257, 30.0329579), що призвело до забруднення поверхневих вод річки Південний Буг і створило небезпеку для життя, здоров`я людей та для довкілля, оскільки у 2022 році у АДРЕСА_2 скинуто 0,1 т/рік азоту амонійного, 0,1 т/рік нітритів, у 2023 році у р. Південний Буг скинуто 0,2 т/рік азоту амонійного 0,1 т/рік нітритів, що є порушенням вимог статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статей 44, 49, 70 Водного кодексу України. ).

Вказане не відповідає вимогам Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ України №173 від 19.06.1996 року. Дана негативна епідеміологічна ситуація може призвести до зниження тривалості життя чи імунного захисту місцевого населення, спалахів інфекційних хвороб (гепатиту, дизентерії та черевного тифу) та зараження ними людей, зокрема перевищення вмісту нітратів може викликати у людей захворювання на метгемоглобінемію, низький вміст кисню створює несприятливі умови для окислення органічних речовин (процесу самоочищення водойми), призводить до загибелі аеробних гідробіонтів.

В зв`язку з чим ОСОБА_4 будучи директором ДП «Заваллівське управління комунального господарства» за період часу з 04.10.2022 року по 31.12.2023 року, спричинив небезпеку для життя, здоров`я людей та для довкілля.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 242 КК України, а саме:порушення правил охорони вод (водних об`єктів), що спричинило забруднення поверхневих вод і створило небезпеку для життя, здоров`я людей та для довкілля.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям. В обґрунтування клопотання зазначив, що він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, не чинив слідству будь-яких перешкод, а внаслідок такого кримінального правопорушення відшкодував заподіяну шкоду, на даний час звільнений з займаної посади, а також він вперше притягається до кримінальної відповідальності. В підготовчому судовому засіданні судовому засіданні після роз`яснення, що закриття кримінального провадження з наведеної вище підстави не є реабілітуючою обставиною, клопотання підтримав та просив його задовольнити

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі на підставі ст. 45 КК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні даної ухвали, і положення закону, яким він керувався

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім кримінальних правопорушень щодо яких встановлено застереження в законі; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Факт дійового каяття особи повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Відсутність хоча би однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків.

У свою чергу поняття нетяжкого злочину наведене у ч. 4 ст. 12 КК України, за змістом якого нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч. 1 ст. 242 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, а отже даний злочин є нетяжким.

З огляду на внутрішнє ставлення обвинуваченого до кримінального правопорушення та суспільно-небезпечних наслідків в момент його вчинення відповідно до обвинувального акту - діяв з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, а також відсутність фактичних даних, які б породжували обґрунтовані сумніви у правдивості такого внутрішнього ставлення обвинуваченого, суд доходить переконання, що суб`єктивна сторона цього злочину характеризується необережною формою вини у виді злочинної недбалості.

Таким чином, суд зазначає, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 239 КК України, є необережним нетяжким злочином.

Також, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Його треба здійснювати в порядку, встановленому ст. 7-2 КПК, незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним висновком.

Також до клопотання долучено розрахунки розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавсва про охорону та раціональне використання водних ресурсів внаслідок скидів зі зворотними водами забружнюючих речовин ДП «Заваллівське управління коммунального господарства» за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.12.2023, з яких вбачається , що розмір відшкодування збитків становить за відповідні періоди 1787,80 грн 4527,82 грн відповідно і копія квитанції про сплату ОСОБА_4 6315,62 грн за шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону довкілля від 28.03.2024. Обвинувачений пояснив, що розрахунки шкоди здійснені інспектором з охорони навколишнього середовища Державної екологічної інспекції Придніпровського округу та ним внесено кошти на повне відшкодування встановленої шкоди.

Прокурор в судовому засіданні вказані обставини підтвердив, вказав, що іншої шкоди, окрім встановленої даними розрахунками, в даному кримінальному провадженні досудовим слідством не встановлено.

Обставин, які б виключали можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 242 КК України, та закриття цього кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

Цивільний позов в справі не заявлявся, речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 284-286, 371-372, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2024 за № 0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України -задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України, - у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2024 за № 0000021стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України - закрити на підставі ст. 45 КК України, пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_5