Справа № 405/758/24
провадження № 1-кс/405/1299/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференці в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000022 від 05.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, про арешт майна,

встановив:

старший слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене під час проведення обшуку 02.05.2024 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосувати заборону використання та заборону розпоряджатися вказаним майном, а саме мобільним телефоном марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy A14», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження № 0000022 від 05.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, за фактом того, що ОСОБА_4 у складі організованої злочинної групи, діючи спільно й узгоджено з її членами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 протиправно у таємний спосіб, заволодівши майном ФОП « ОСОБА_10 » на загальну суму 7704 гривень 34 копійки, тим самим вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднану з проникненням у сховище, організованою злочинною групою, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 185 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_8 створив організовану групу до складу якої входили: сам ОСОБА_8 як організатор, координатор та активний учасник даного злочинного угрупування, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_9 як виконавці та активні учасники. Зазначена злочинна група була об`єднана єдиним злочинним умислом, у своїй злочинній діяльності притримувалась створеного ОСОБА_8 Злочинного плану. Систематична злочинна діяльність даного угрупування тривала у період з травня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, з моменту її створення ОСОБА_8 і до 01.12.2023, моменту затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 працівниками поліції. За період свого існування, учасники зазначеної вище злочинної групи вчинили 13 епізодів злочинної діяльності (крадіжок), завдавши при цьому матеріальної шкоди потерпілим особам на загальну суму 846 978, 92 грн.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та 05.12.2023 року ОСОБА_4 через його дружину ОСОБА_11 вручене письмове повідомлення про підозру та 26.03.2024 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2024, 02.05.2024 о 06:20год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 191 КПК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.05.2024 Гарцю було повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

02.05.2024 в період часу з 06:20 год. по 08:56 год. в ході проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 30.04.2024, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено і вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy A14», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 .

Вилучений мобільний телефон в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , 02.05.2024 визнано речовим доказом, по вказаному кримінальному провадженню, оскільки за допомогою вилученого мобільного телефону та різних сім-карток, які належать останньому, він підтримував зв`язок між собою та з іншими учасниками злочинної групи, тобто використовував даний телефон, сім-карти для підтримання злочинної діяльності групи з таємних викрадень чужого майна.

Також, на вилученому мобільному телефону зафіксовані обставини вчинюваних кримінальних правопорушень.

Слідчий в клопотанні вказав, що описаний вище мобільний телефон міг зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а тому їх повернення ОСОБА_4 може сприяти втраті вказаних слідів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий у судовому засіданні надав пояснення згідно яких клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Надав протокол про проведення НСРД в якому вказаний мобільний телефон Гарця, який використовував для спілкування з ОСОБА_12 .

Захисник та підозрюваний заперечували щодо задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши слідчого, захисника та підозрюваного слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000022 від 05.01.2024 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.5 ст.185 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області (а.к.11-14).

В рамках вказаного кримінального провадження 05.12.2023 року ОСОБА_4 через його дружину ОСОБА_11 вручене письмове повідомлення про підозру та 26.03.2024 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2024, 02.05.2024 о 06:20год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 191 КПК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.05.2024 Гарцю було повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

02.05.2024 в період часу з 06:20 год. по 08:56 год. в ході проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 30.04.2024, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено і вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy A14», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 , про що складено відповідний протокол (а.к. 85-86).

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий судя відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що мобільним телефоном марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy A14», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 об`єктивно міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Постановою старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 02.05.2024 вказаний вище мобільний телефон визнаний речовим доказамом у кримінальному провадженні №0000022 від 05.01.2024.

Таким чином, у даному випадку арешт накладається у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Під час ухвалення рішення враховується також, практика Європейського суду з прав людини, згідно якої для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

Слідчий суддя відзначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують накладення арешту на вказаний мобільний телефон, оскільки телефон підпадає під ознаки речових доказів, який міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, і є підстави для його збереження з метою подальшого розслідування кримінального провадження для встановлення істини у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Водночас слідчий суддя відзначає, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та відчуження.

Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

постановив :

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучене під час проведення обшуку 02.05.2024 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy A14», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 .

Заборонити розпоряджатися та користуватися вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13