Справа № 461/1506/24
Провадження № 1-кс/461/1077/24
УХВАЛА

Іменем України

22.02.2024 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Львівської обласної прокуратури невідкладно внести відомості про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі її заяви від 09 лютого 2024 року та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 09 лютого 2024 року вона подала до Львівської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.195 Кримінального кодексу України. Заявник зазначила, що жодних дій, спрямованих на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою не вчинялось, що свідчить про бездіяльність органу досудового розслідування. Просить скаргу задоволити.

Заявник в судовому засіданні подану скаргу підтримала, просила таку задоволити в повному обсязі.

Представник Львівської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, однак заступник начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю обласної прокуратури ОСОБА_4 скерував на електронну адресу суду письмові пояснення щодо поданої скарги, у яких зазначив, що звернення ОСОБА_3 від 09 лютого 2024 року скеровано для розгляду до Франківської окружної прокуратури місто Львова.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності прокурора, на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджено наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) встановлено таке: «Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».

Слідчим суддею встановлено, що 09 лютого 2024 року ОСОБА_3 подала до Львівської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.195 Кримінального кодексу України, що підтверджується її копією.

Враховуючи порядок обчислення процесуальних строків, передбачений ст.115 КПК України, вимоги ст.214 КПК України, вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення повинні були бути внесені до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви.

Таким чином, визначений законом строк на внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 від 09.02.2024 до ЄРДР (24 години) сплив 10.02.2024.

20.02.2024 заступником начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю обласної прокуратури ОСОБА_4 заяву ОСОБА_3 від 09.02.2024 скеровано для розгляду до Франківської окружної прокуратури місто Львова, що підтверджується копією листа.

Однак, уповноваженою особою органу досудового розслідування в порядку наведених вимог закону (ч.1 ст.214 КПК України), відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.

Відтак, передбачений кримінальним процесуальним законом строк на внесення відомостей до ЄРДР, а також строк на надання заявнику витягу з ЄРДР пропущений, що свідчить про наявність факту бездіяльності органу досудового розслідування.

Системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Дії чи бездіяльність уповноважених осіб, що суперечать приписам ч. 1 ст. 214 КПК України, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, згідно з правилами ст. 303 КПК України.

Пунктом 5 Рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 № 4-р(II)/2020 передбачено, що звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України). Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати факти, що викладені в тексті заяви на предмет їх доведеності та встановлювати наявність події кримінального правопорушення, оскільки це свідчитиме про перебирання повноважень органу досудового розслідування.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на рекомендації, викладені в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, де висловлено позицію про те, що, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Вимогами КПК України не передбачено жодної підстави для невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення злочинів, про які повідомлено належно оформленою заявою.

Враховуючи те, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 09 лютого 2024 року не розглянута належним чином, з дотриманням вищенаведених положень КПК України, доводи скаржника в процесі розгляду скарги суб`єктом оскарження спростовані не були, слідчий суддя дійшов висновку, що уповноваженою особою Львівської обласної прокуратури не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ст.214 КПК України, відтак скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій - задоволити.

Зобов`язати уповноважену особу Львівської обласної прокуратури невідкладно розглянути з дотриманням положень, передбачених ст.214 КПК України, заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 09 лютого 2024 року та повідомити заявника про прийняте рішення у встановлені законом строки та спосіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду виготовлено 27.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1