Справа № 185/3182/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м.Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000263 від 16.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернівці Чернівецької області, громадянки України, яка має середню освіту, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_8 , та на протязі дня вживала алкогольні напої. 16 лютого 2024 року, приблизно о 19:30 год., перебуваючи у вітальні зазначеної квартири, під час спільного розпиття алкогольних напоїв у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , на ґрунті давніх неприязних відносин відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний, протиправний умисел, спрямований на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 пішла до кухонної кімнати кв. АДРЕСА_3 , де взяла кухонний ніж та повернулась до ОСОБА_9 , де стояв ОСОБА_8 . Далі, тримаючи ніж у правій руці вона підійшла до останнього, та умисно, з силою нанесла один удар вказаним ножем в область живота ОСОБА_8 , тим самим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани живота з ушкодженням правої долі печінки, чепця, що супроводжувалася внутрішньочеревною кровотечею (300мл. крові) які за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно п.2.1.1 а), п.2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ N?6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, та на запитання суду пояснила, що 16 лютого 2024 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, вона знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_8 , вживали алкогольні напої. На ґрунті давніх неприязних відносин між ними відбувся словесний конфлікт, в ході якого вона пішла до кухонної кімнати де взяла кухонний ніж, та повернулась до ОСОБА_9 , де стояв ОСОБА_8 , та тримаючи ніж у правій руці підійшла до останнього, та з силою нанесла один удар вказаним ножем в область живота ОСОБА_8 . Відразу вона викликала швидку медичну допомогу. У скоєному вона щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив покази, які надавала обвинувачена, та добавив, що вони з останньою проживають однією сім`єю, виховують трьох неповнолітніх дітей. Претензій він до обвинуваченої не має, та просить суд призначити останній не сурове покарання.

Допитавши обвинувачену, потерпілого, суд вважає, що вона винна в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

ЇЇ дії кваліфікуються за ч.1 ст. 121 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, з яким обвинувачена перебуває у сімейних відносинах.

Обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не судима, не працює, заміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вину визнала у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, відношення останньої до того, що сталося, а саме визнання своєї вини, щире каяття, те, що потерпілий не наполягає на суворому покаранні, суд вважає, що її виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого вона не скоїть нового злочину, та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп. слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити її покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні: два кухонних ножі; кухонний ніж з рукояткою білого кольору; кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору; виріз килима зі слідами речовини бурого кольору; ганчірку зі слідами речовини бурого кольору; кофту білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; чоловічу сорочку зеленого кольору, які знаходяться камері зберігання Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити, знявши арешт ; залишки змивів з об.N?N?1-4 на ниточках марлі (конверт); зразок крові ОСОБА_8 (конверт); зразок крові ОСОБА_3 (конверт); волокно схоже на волосся чорного кольору з клинка ножа з коричневою рукояткою (конверт); залишки змивів з об?єктів NoN?1-4 на фрагментах марлі, контроль марлі, які надійшли 27.03.2024 року від експертів після проведення комплексної судово-медичної експертизи, після набрання вироком законної сили знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп. слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту не продовжувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1