Справа №575/389/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/293/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 575/389/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 30.09.2022, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 вказує на те, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим і невмотивованим.

Вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 30.09.2022 ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК, і йому призначене покарання: за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком 2 роки; за ч. 1 ст. 309 КК у виді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 21.05.2021, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 6 років. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3159,52 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_9 26.12.2019 близько 22 год., перебуваючи в будинку господарства АДРЕСА_2 , таємно викрав належний ОСОБА_12 мобільний телефон вартістю 2000 грн. 31.03.2020 близько 22 год. ОСОБА_9 , перебуваючи на стадіоні «Колос» в смт Велика Писарівка вул. Ярослава Мудрого, таємно викрав належний ОСОБА_13 мобільний телефон вартістю 1012 грн.

На початку вересня 2019 р. ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 незаконно придбав наркотичний засобів, який переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 . Після цього ОСОБА_9 виготовив наркотичний засіб для вживання та почав зберігати без мети збуту. 15.01.2020 в ході обшуку у господарстві ОСОБА_9 за вказаною адресою було виявлено та вилучено наркотичний засів канабіс загальною масою 12,857 г та екстракт канабісу в масою 0,0259 г.

До початку апеляційного розгляду прокурором заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК на підставі ст. 49 КК, яке обвинувачений підтримав.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених в суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Так, розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 за пред`явленим йому обвинуваченням, суд першої інстанції визнав доведеним, що останній, діючи повторно, таємно викрав чуже майно, що підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що він був понятим при проведенні обшуку у господарстві за місцем проживання ОСОБА_9 , в ході якого було знайдено мобільний телефон; протоколом обшуку від 15.01.2020, згідно якого в господарстві за місцем проживання ОСОБА_9 виявлено та вилучено мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7»; протоколом затримання від 02.04.2020, згідно якого було вилучено телефон «S-Tell» у ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК; висновком експертизи від 09.04.2020 № 19/119/11/1-909е, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «S-Tell» станом на 31.03.2020 могла становити 1012 грн; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 03.02.2020, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав свій телефон марки «Xiaomi Redmi 7»; висновком експертизи від 28.01.2020 № 19/119/11/1-197е, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 7» станом на 26.12.2019 становила 2000 грн.

Оцінивши всі зібрані докази відповідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності, достовірності й допустимості, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції дотримався вимог кримінального закону, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, і дійшов цілком обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яке на думку колегії суддів відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчинених правопорушень, є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, і не потягне за собою порушення засад виваженості.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необгрунтованими.

Відповідно ст. 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК).

Відповідно ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК, жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тому визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено і не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявлених клопотань.

Згідно ст. 44 КК, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки, які залежать від тяжкості правопорушення (ст. 49 КК).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК, у вчиненні якого ОСОБА_9 визнаний винуватим, вчинене ним 15.01.2020, і відповідно ст. 12 КК є кримінальним проступком.

З огляду на викладене, на час розгляду 28.02.2024 кримінального провадження апеляційним судом строк давності притягнення ОСОБА_9 до відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, 3 роки, минув, при цьому відсутні підстави для зупинення чи переривання перебігу давності.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ч. 1 ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок та закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду в частині засудження ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 309 КК, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК, звільнивши ОСОБА_9 згідно ст. 49 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому колегія суддів ураховує і правову позицію ККС ВС (постанова від 19.11.2019 в справі № 345/2618/16-к), згідно якої суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції або провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 30.09.2022 відносно ОСОБА_18 скасувати в частині його засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, звільнивши ОСОБА_18 згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

ОСОБА_18 вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до призначеного судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 30.09.2022, більш суворим покаранням, призначеним вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 21.05.2021, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком шість років.

В іншій частині вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 30.09.2022 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_9 , який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4