Справа № 359/1917/24
Провадження № 1-кп/359/397/2024
У Х В А Л А

17 квітня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінального провадження №0001135, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2022 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358 КК України,-

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи ОСОБА_7 , про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначена кримінальна справа на стадії судового розгляду.

В судовому засіданні 17.04.2024 року судом розглядались клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_7 , подані 12.03.2024 року та 14.03.2024 року про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року на транспортний засіб марки «Cadillac Escalade» д.н.з. НОМЕР_1 із номером кузова НОМЕР_2 та транспортний засіб марки «CAN-AM Ryker 900 Ace» д.н.з. НОМЕР_3 із номером кузова НОМЕР_4 , які на праві власності зареєстровані за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та які було вилучено 24.10.2023 року в ході проведення обшуку.

В обґрунтування клопотань адвокатом зазначено, що 26 жовтня 2023 року ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 було накладено арешт на майно, яке було вилучено 24.10.2023 в ході проведення обшуку транспортних засобів марки «Cadillac Escalade» д.н.з. НОМЕР_1 та марки «CAN-AM Ryker 900 Ace» д.н.з. НОМЕР_3 , які на праві власності зареєстровані за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001135 від 19.08.2022, а саме на вказані транспортні засоби. В той же час, в матеріалах клопотання відсутні докази зібрані належними засобами доказування, а саме проведення обшуку транспортних засобів відбулось без дотримання вимог КПК України. Так, транспортні засоби марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 » та «CAN-AM Ryker 900 Ace» д.н.з. НОМЕР_3 на праві власності зареєстровані за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй відповідно також належать ключі до указаних транспортних засобів, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів. ОСОБА_7 не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 0001135 від 19.08.2022, а отже не відноситься до суб`єктів які визначено в ч. 5 ст. 170 КПК України, на підставі чого правових підстав для накладення арешту на майно, яке перебуває в її приватній власності немає, та до неї не може бути застосована конфіскація майна як виду покарання. Також, адвокат звернув увагу суду на те, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно відбулось без участі власника цього майна ОСОБА_7 , що порушило її право на захист. Тож, представник власника майна вважає, що прокурор в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні про накладення арешту на майно, а слідчим суддею було накладено арешт на майно яке належить ОСОБА_7 необґрунтовано.

Прокурор заперечив з приводу задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 , оскільки вони є передчасними.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотань.

Заслухавши думку сторін провадження, ознайомившись зі змістом клопотань та матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, транспортні засоби марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 » із номером кузова НОМЕР_2 та «CAN-AM Ryker 900 Асе» з д.н.з. « НОМЕР_3 » із номером кузова НОМЕР_4 на праві власності зареєстровані за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй відповідно також належать ключі до указаних транспортних засобів, що підтверджується копією свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

ОСОБА_7 не є підозрюваною у кримінальному провадженні №0001135 від 19.08.2022, а отже не відноситься до суб`єктів які визначено в ч. 5 ст. 170 КПК України.

При цьому, як вбачається з ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року, арешт на вказані у клопотаннях транспортні засоби накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна, оскільки перебували у фактичному користуванні ОСОБА_4 .

У відповідності до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Суд звертає увагу, що майно, вилучене у ході обшуку 24.10.2023 року, зокрема: транспортний засіб марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 » із номером кузова НОМЕР_2 та ключ до указаного автомобіля, а також транспортний засіб марки «CAN-AM Ryker 900 Асе» з д.н.з. « НОМЕР_3 » із номером кузова НОМЕР_4 у встановленому порядку визнано органом досудового розслідування речовими доказами у кримінальному провадженні №0001135, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2022 року відповідно до постанови старшого слідчого ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 від 24.10.2023 року.

Тож, на думку суду, арешт на вказані транспортні засоби було накладено в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів, як це дозволяє ч. 10 ст. 170 КПК України.

Згідно із статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На переконання суду досліджені матеріали свідчать про те, що транспортні засоби відповідають критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки їх було обґрунтовано визнано речовими доказами та може бути використано в кримінальному провадженні як доказ обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, що у своїй сукупності є підставами для застосування обмежувальних заходів у даному кримінальному провадженні.

Між тим, суд вважає, що визначений спосіб обтяження майна є надмірним.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

За вказаних обставин з урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим, з метою збереження речових доказів, вважає за можливе передати транспортний засіб марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 » із номером кузова НОМЕР_2 та ключ до указаного автомобіля, а також транспортний засіб марки «CAN-AM Ryker 900 Асе» з д.н.з. « НОМЕР_3 » із номером кузова НОМЕР_4 на відповідальне зберігання власнику арештованого майна ОСОБА_7 , не скасовуючи арешт майна та попередивши останню про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

У задоволенні іншої частини клопотання необхідно відмовити, зважаючи на її передчасність.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 173 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи ОСОБА_7 , про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Передати транспортний засіб марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 » із номером кузова НОМЕР_2 та ключ до указаного автомобіля, а також транспортний засіб марки «CAN-AM Ryker 900 Асе» з д.н.з. « НОМЕР_3 » із номером кузова НОМЕР_4 - на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Виконання даної ухвали покласти на прокурора, групу прокурорів та слідчих у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 19.04.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1