Справа № 487/232/24
Провадження № 1-кп/487/489/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001989 від 05.12.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого, який не є депутатом, раніше судимого:

19.05.2023 року Ленінським районнимсудом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, згідно з ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік, мешкає: АДРЕСА_1

за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч, 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває дотепер.

Будучи достовірно обізнаним про дію на всій території України воєнного стану, ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчиненні корисливих злочинів, скоїв новий умисний злочин проти власності, при наступних обставинах.

У в період часу з 12:31 по 12:40 05.12.2023, ОСОБА_3 , знаходився у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник повторний злочинний корисливий умисел, направлений на вчинення крадіжки, реалізуючи який ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, діючи повторно, умисно, таємно, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників магазину та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вищевказаного магазину, викрав зубну електрощітку BRAUN ORAL_BProfCare 500/D16U, вартістю якої згідно

рахунка-фактури №НИЛ-106-7823192 від 11.12.2023 складає 2,374,17 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та останні є непомітними для персоналу магазину та оточуючих поклав викрадений товар під свою куртку, та, не розрахувавшись за нього, вийшов з приміщення магазину, тим самим отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 спричинив ТОВ «ФТД-РИТЕИЛ» магазину «Фокстрот», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальний збиток на загальну суму 2,374,17 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та надані прокурором матеріалами кримінального провадження, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.12.2023 року, відповідно до якого 05.12.2023 року надійшла заява від ОСОБА_8 , який просить вжити заходи до невідомої особи, яка 05.12.2023 року близько 13-18 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 магазин "Фокстрот", таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрала зубну щітку, чим спричинила матеріальний збиток 1400 гривень;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.12.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_8 просить вжити заходи до невідомої особи, яка 05.12.2023 року близько 13-18 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 магазин "Фокстрот", таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрала зубну щітку, чим спричинила матеріальний збиток 1400 гривень;

- протоколом огляду місця події від 05.12.2023 року та фототаблиці до нього, а саме магазину "Фокстрот";

- рахунком-фактурою №НИЛ-106-7823192 від 11.12.2023, відповідно до якого вартість зубної електрощітки BRAUN ORAL_BProfCare 500/D16U становить 2374,17 грн;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , впізнав особу на фотознімку №2, на якому зображений ОСОБА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , впізнав особу на фотознімку №1, на якому зображений ОСОБА_3 ;

- протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 05.12.2023 року;

- протоколом огляду речей та документів від 05.12.2023 року, а саме відеозапису.

Досліджені під час судового розгляду письмові докази та покази обвинуваченого узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, викладеними в обвинувальному акті, з огляду на що суд вважає ці обставини встановленими, а докази кладе в основу вироку.

Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що вина ОСОБА_3 доведена у повному обсязі, а його дії кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Частиною 2 ст. 24 КК України передбачено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Відповідно до пунктів 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, предметом злочинів проти власності є майно,яке має певну вартість і є чужим для винної особи; крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 63 КК України, покарання увиді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною КК України.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише уразі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів(ст.12КК України),а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікуваннявід суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївського обласного центру психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2023 року за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, ч.4 ст. 185 КК України 05.12.2023 року, тобто після постановлення вироком суду.

Оскільки ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення після постановлення вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2023 року, тому при призначенні покарання суд керується вимогами ст. 71 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що остаточне призначене ОСОБА_3 покарання за даним вироком має бути тільки у виді позбавлення волі.

На думку суду застосування саме такого виду та міри основного покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити на підставі 100 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, останнього та вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2023 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяця.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання, а саме з 05.12.2023 року.

Речовий доказ, а саме DVD-R диск з серійним номером 3738 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме зубну щітку "Oral-B" PRO 1, 500 упаковано до сейф-пакету №PSP3068341 - повернути потерпілому.

Речовий доказ, а саме гаманець чорного кольору, банківську карту "ПриватБанк" для виплат № НОМЕР_1 , пенсійне посвідчення серія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон марки "Тесnо" золотистого кольору ІМЕІ № НОМЕР_3 , ІМЕІ № НОМЕР_4 , ІМЕІ № НОМЕР_5 без сім карти - повернути власникам.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1