Справа № 171/726/23
Провадження № 1-кп/211/202/24
У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу
06 березня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
в провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, в обгрунтування якого зазначив, що його підзахисний вже тривалий час тримається під вартою, але підстави для застосування саме такого запобіжного заходу відсутні, оскільки не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Ризики, на які посилається прокурор, нічим не підтверджені та є суто припущенням сторони обвинувачення. Вважає, що підстави для тримання під вартою спростовуються наявністю міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, останній має постійне місце проживання, де він і зареєстрований. Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, оскільки за час розгляду справи до суду не надано доказів про наявність у нього негативної репутації. Ураховуючи викладене, вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, оскільки сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, тому просить задовольнити клопотання.
Прокурор заперечував щодо клопотання захисника.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 підтримали позицію сторони захисту.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані до суду матеріали, дійшов таких висновків.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою з 28.02.2023 року. Обвинувальний акт надійшов до суду 19.04.2023 року.
Під час судового розгляду кримінального провадження, ухвалами суду дія запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 неодноразово продовжувалася. Таким чином, обвинувачений перебуває під вартою з 28.02.2023 року без постановлення вироку по справі та ураховуючи терміни розгляду справи, неявку до суду заявлених свідків стороною обвинувачення та потерпілого, які ще не допитані, неможливо однозначно стверджувати про швидкий розгляд справи.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справ «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Також, згідно із пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд ураховує, що тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою (ст. 5 Конвенції та рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України»).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ураховуючи обставини справи, тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою без постановлення вироку, наявність зареєстрованого місця проживання, що на думку суду в своїй сукупності знижує ступінь тих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які суд може прийняти як підставу для залишення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання зазначених прокурором ризикам.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 331, 369, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на шістдесят днів, тобто до 04 травня 2024 року включно, заборонивши обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронних засобів контролю.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Виконання ухвали в частині зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Криворізької східної окружної прокуроратури в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальникові ДУ «Криворізька УВП (№3)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1