ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
30 червня 2024 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого немаючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
У клопотанні слідчий зазначає, що 20.05.2024 року на території незавершенного об`єкта будівництва в с. Білогородка Бучанського району Київської області у ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення виник злочинний умисел спрямований на придбання, носіння, зберігання та збут вибухових пристроїв.
Після чого, ОСОБА_4 20.05.2024 року на території незавершенного об`єкта будівництва в с. Білогородка Бучанського району Київської області придбав з метою збуту одну уламкову гранату «Ф-1» із підривачем «УЗРГМ-2», один підривач до уламкової гранати «УДЗ», один корпус ручної уламкової гранати «РГН», один корпус боєприпасу по формі схожого на гранату «Ф-1», після чого 21.05.2024 року перевіз вказані вибухові пристрої до частково зруйнованого п`ятиповерхового будинку на перший поверх по АДРЕСА_2 , де почав їх незаконно зберігати з метою збуту.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут вибухового пристрою, ОСОБА_4 домовився із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про незаконний збут останньому вибухового пристрою одної уламкової гранати «Ф-1» із підривачем «УЗРГМ-2», вартість якої оцінив в сумі 800 (вісімсот) гривень.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 28.06.2024 року близько 14 год. 00 хв., з метою збуту вибухового пристрою одної уламкової гранати «Ф-1» із підривачем «УЗРГМ-2», зустрівся із ОСОБА_8 у заздалегідь обумовленому місці, поруч з приватними будинками, на відстані близько 1,5 км від ринку в АДРЕСА_3 .
В ході зустрічі ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів згідно із попередньою домовленістю передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) гривень, на що ОСОБА_4 збув вибуховий пристрій - одну уламкову гранату «Ф-1» із підривачем «УЗРГМ-2».
28.06.2024 року в ході проведення затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 17 год. 04 хв. по 18 год. 01 хв. за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено один підривач до уламкової гранати «УДЗ», один корпус ручної уламкової гранати «РГН», один корпус боєприпасу по формі схожого на гранату «Ф-1», які без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав.
28.06.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
29.06.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тому останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , недоцільно застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав у ньому наведених та просив суд його задовольнити.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив суд обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме: у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.
29.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме: у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових пристроїв, без передбаченого дозволу.
Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Слідчий суддя, суд згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.06.2024 року; протоколом огляду особи від 25.06.2024 року; протоколом огляду та видачі грошових купюр від 28.06.2024 року; протоколом огляду особи від 28.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.06.2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 28.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.06.2024 року; протокол допиту підозрюваного від 28.06.2024 року та іншими матеріалами та речовими доказами у своїй сукупності.
Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.
У клопотанні зазначено, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3частини першої статті 177 КПК України, а саме: інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене
ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, і створення перешкод стороні обвинувачення у проведені слідчих та процесуальних, необхідних для забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.
Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені, з метою зміни або відмови ними від своїх показів, з метою приховання злочинної діяльності підозрюваного та перешкоджання органу досудового розслідування у проведенні об`єктивного досудового розслідування.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, враховує як положення КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки у передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, втім ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний у світлі обставин справи і, зокрема, біографії і характеристики особи, про яку йдеться.
Слід зазначити, що стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не спростовано в судовому засіданні стороною захисту. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчиненого злочину, дані, які характеризують підозрюваного, його вік, стан здоров`я та враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, і, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, а саме в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок, визначений у порядку КМУ, після чого на нього можуть бути покладені обов`язки, перелічені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Також, варто зазначити, що на переконання слідчого судді застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Керуючись статтею 29 Конституції України, статями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 26 серпня 2024 року включно.
Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.
У порядку ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає (1 прожитковий мінімум 3 028,00 грн.*60) -181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р НОМЕР_1 , Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119, Банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ та надати прокурору, суду документ, що підтверджує внесення коштів.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У випадку внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучатися за межі Бучанського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
У разі невиконання обов`язків підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Строк дії ухвали до 26 серпня 2024 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисниками протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1