печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2018, у кримінальному провадженні № 00000255, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2018у справі №757/41022/18-к, на 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26474475).

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявниця вказує, щоОСОБА_4 , є рідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області 07.02.2019.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 26474475).

07.12.2021 ОСОБА_4 звернулась до нотаріуса Яготинської районної державної нотаріальної контори Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 з заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_5 . Нотаріус повідомила, що не може видати свідоцтво, оскільки на належне покійному брату ОСОБА_5 нерухоме майно накладено арешт на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2018.

В ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2018 арешт накладений на належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є повною тезкою покійного брата, але має іншу дату народження, інший реєстраційний номер облікової картки платника податків.

У клопотанні старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 30.04.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 помилково зазначено таке нерухоме майно - 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 26474475) як таке, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно й в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2018 помилково зазначено про арешт 1/2 частини домоволодіння, розташованого адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 26474475), яке фактично належало померлому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОКПП - НОМЕР_1 , а не підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто арешт здійснено без ідентифікації особи за датою НОМЕР_2 та реєстраційним номером облікової картки платника податків, а лише за прізвищем, ім?ям, по-батькові.

В Державному реєстрі речових прав також інформацію внесено з помилкою - Опис предмета обтяження - зазначено частина домоволодіння ОСОБА_5 .

Тобто арешт нерухомого майна накладено на повну тезку, але з іншою датою народження та реєстраційним номером облікової картки платника податків.

Зазначено майно, а саме 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належало покійному брату на підставі свідоцтва про право власності від 04.03.2009.

Вказані обставини вказують на безпідставність накладеного арешту, який підлягає скасування з метою відновлення порушеного права заявника.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, що у відповідності до ст. 174 КПК України не створює процесуальних перешкод у формі неможливості розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторони захисту, дослідивши матеріали провадження та додані до нього документи приходить наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2015 року за № 0000255 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 205 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2018 у справі №757/41022/18-к, окрім іншого накладено арешт на належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нерухоме та рухоме майно, а саме - на 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26474475).

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, якою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється впровадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Під час судового розгляду встановлено, що майно, на яке накладено арешт не належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а належить третій особі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого 30.01.2019 РНОКПП - НОМЕР_1 , що свідчить доведеність заявлених вимог про скасування арешту майна.

За викладених обставин, слідчий суддя виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 2, 22, 26, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.08.2018, у кримінальному провадженні № 00000255, а саме на:

- 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26474475).

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1