Справа № 308/1524/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду - захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/121/24, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000194, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 11 квітня 2024 року включно з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 908400,00 грн (дев`ятсот вісім тисяч чотиристо грн 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 певні обов`язки.

Строк тримання під вартою рахувати з 18 год. 36 хв. 12 лютого 2024 року.

З матеріалів вбачається, що старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Закарпатської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000194, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експерта у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ухвалі слідчий суддя зазначила, що сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким злочином, за яким підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. Окрім цього, підозрюваний не працює, не надав доказів наявності міцних соціальних зв`язків. Про можливість втечі може свідчити і оголошений на території України воєнний стан, та супроводжуючі фактори: нестабільна робота та організація діяльності окремих державних структур, установ, населених пукнтів, бойові дії, що можуть сприяти підозрюваному в його переховуванні від суду.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існує на даному етапі і ризик впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки перебування підозрюваного на волі, не виключає ймовірність того, що він не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та іншими учасниками, яким відомі обставини вчинення злочину, у вчиненні якого останній підозрюється може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Окрім того, вказує, що підозрюваний обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, під час досудового розслідування, можуть бути встановлені канали походження зазначених речовин, і перебування підозрюваного на волі може зашкодити встановленню можливих співучасників кримінального правопорушення, останній може сприяти приховуванню доказів, що вказують на таких осіб, попередити про факт їх виявлення, тощо.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим під час розгляду клопотання доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити мінімальний розмір застави для особливо тяжкого злочину.

Від прокурора ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, ухвалу слідчого судді просить залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника - ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень.

Вказаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_6 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч.3 ст.307 КК України кримінального правопорушення.

Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджує обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 апеляційний суд відхиляє. При цьому, береться до уваги те, що сторона захисту не посилається на будь-які обставини та докази у підтвердження цих доводів.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим за ч. 3 ст. 307 КК України, якою визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, та даними про особу підозрюваного повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

Колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, вказані у клопотанні слідчого нічим не доведені, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Апеляційний суд вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. 183 КПК України.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обгрунтовано взяв до уваги і положення ст. 183 КПК України, та визначив розмір застави у кримінальному провадженні, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, що становить - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908400,00 грн., оскільки, на думку суду саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі та під час її розгляду, не посилалась на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, і підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, так як тримання його під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді