Справа № 530/602/24
Номер провадження 1-кп/530/99/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2024 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Зіньків Полтавської області обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 23.02.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яреськи, Шишацького району, Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, військовослужбовця призваного за мобілізацією, перебуваючого у військовому званні «рядовий», перебуваючого на посаді стрільця-номера обслуги 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 8 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27,ч.1 ст.358,ч.4 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Під час досудового розслідування встановлено, що рядового ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №127 від 05.05.2023 року призначено на посаду стрільця-номера обслуги 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 8 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Окрім цього встановлено, що на початку січня 2024 року (більш точного часу в ході дізнання встановити не виявилося можливим) у ОСОБА_3 , якому було необхідне посвідчення водія, виник злочинний намір, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення водія, з метою його подальшого використання. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на підробку офіційного документа, ОСОБА_3 через всесвітню мережу «Інтернет» знайшов оголошення з наданням послуг по виготовленню та продажу посвідчення водія.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 шляхом здійснення листування та телефонних розмов з невстановленою дізнанням особою, замовив собі посвідчення водія серії НОМЕР_3 заповнене на ім`я ОСОБА_3 з відкритими категоріями «В», під час цього узгодив оплату вартості підробленого офіційного документу та усвідомлюючи, що в посвідчення водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, передав необхідні дані, а саме свої персональні дані, особистий підпис та фотознімок для внесення їх до підробленого посвідчення водія, тим самим здійснив сприяння (пособництво) вчиненню кримінального проступку.

Після цього, невстановлена під час дізнання особа, у невстановленому місці та у невстановлений час, виготовила посвідчення водія НОМЕР_3 від 25 січня 2024 року, на ім`я ОСОБА_3 , яке згідно висновку судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-24/3450-ДД від 27.02.2024 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, після чого надіслала ОСОБА_3 на відділення нової пошти, яке розташоване в м. Зіньків, Полтавського району, Полтавської області, яке ОСОБА_3 особисто забрав.

Після отримання вказаного посвідчення у відділенні Нової Пошти, ОСОБА_3 здійснив розрахунок за вказане посвідчення водія, шляхом оплати доставки на суму 11 500 грн..

Таким чином своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у співучасті, шляхом пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається визначеною державною установою та надає відповідні права особі, яка його використовує, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , 23.02.2024 будучи учасником дорожнього руху в якості водія автомобіля марки «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_4 та рухаючись авто дорогою Н-12 Суми-Полтава поблизу с. Карабазівка, Полтавського району, Полтавської області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області за вчинення адміністративного правопорушення, в цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке згідно висновку судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-24/3450-ДД від 27.02.2024 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, надав завідомо підроблене посвідчення водія на своє ім`я працівникам поліції, тим самим використавши його.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27,ч.1 ст.358,ч.4 ст.358 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.

15 березня 2024 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27,ч.1 ст.358,ч.4 ст.358 КК України у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, до ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінальних проступків.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що рядового ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №127 від 05.05.2023 року призначено на посаду стрільця-номера обслуги 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 8 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Окрім цього встановлено, що на початку січня місяця 2024 року (більш точного часу в ході дізнання встановити не виявилося можливим) у ОСОБА_3 , якому було необхідне посвідчення водія, виник злочинний намір, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення водія, з метою його подальшого використання. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на підробку офіційного документа, ОСОБА_3 через всесвітню мережу «Інтернет» знайшов оголошення з наданням послуг по виготовленню та продажу посвідчення водія.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 шляхом здійснення листування та телефонних розмов з невстановленою дізнанням особою, замовив собі посвідчення водія серії НОМЕР_3 заповнене на ім`я ОСОБА_3 з відкритими категоріями «В», під час цього узгодив оплату вартості підробленого офіційного документу та усвідомлюючи, що в посвідчення водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, передав необхідні дані, а саме свої персональні дані, особистий підпис та фотознімок для внесення їх до підробленого посвідчення водія, тим самим здійснив сприяння (пособництво) вчиненню кримінального проступку.

Після цього, невстановлена під час дізнання особа, у невстановленому місці та у невстановлений час, виготовила посвідчення водія НОМЕР_3 від 25 січня 2024 року, на ім`я ОСОБА_3 , яке згідно висновку судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-24/3450-ДД від 27.02.2024 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, після чого надіслала ОСОБА_3 на відділення нової пошти, яке розташоване в- м. Зіньків, Полтавського району, Полтавської області, яке ОСОБА_3 особисто забрав.

Після отримання вказаного посвідчення у відділенні Нової Пошти, ОСОБА_3 здійснив розрахунок за вказане посвідчення водія, шляхом оплати доставки на суму 11 500 грн..

Таким чином своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у співучасті, шляхом пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається визначеною державною установою та надає відповідні права особі, яка його використовує, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.І ст.358 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , 23.02.2024 будучи учасником дорожнього руху в якості водія автомобіля марки «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_4 та рухаючись авто дорогою Н-12 Суми-Полтава поблизу с. Карабазівка, Полтавського району, Полтавської області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області за вчинення адміністративного правопорушення, в цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке згідно висновку судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-24/3450-ДД від 27.02.2024 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, надав завідомо підроблене посвідчення водія на своє ім`я працівникам поліції, тим самим використавши його.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме співучасті, шляхом пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається визначеною державною установою та надає відповідні права особі, яка його використовує та використанні завідомо підробленого документа.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 передбачені ст.67 КК України-відсутні.

Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається, як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності в обвинуваченого сталого матеріального стану, обставини, що пом`якшує покарання та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Речові докази по справі: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 25.01.2024 року, яке поміщено до поліетиленового зіп-пакету НПУ PSP2092983 підписами понятих, яке передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області- знищити.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до обвинувального акта судові витрати по справі становлять 2650 грн. 48 копійок за проведення технічної експертизи.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.ч.5 ст.27, ч.1 ст.358,ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян), а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 48 копійок за проведення технічної експертизи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирати.

Речові докази по справі : посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 25.01.2024 року, яке поміщено до поліетиленового зіп-пакету НПУ PSP2092983 підписами понятих, яке передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області- знищити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1