Справа № 288/1329/24
Провадження № 1-кп/288/125/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 16 травня 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 337 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 65 Конституції України, статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Статтею 10 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», передбачено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниці зобов`язані: прибувати за викликом відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно статті 18-1 зазначеного Закону, під час дії воєнного стану призовні комісії утворюються для розгляду питань щодо взяття осіб на військовий облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.

Згідно статті 34 цього Закону, персонально-якісний облік військовозобов`язаних передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних. Ведення персонально якісного обліку військовозобов`язаних покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

На загальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані, які не заброньовані на період мобілізації та на воєнний час (стаття 35 Закону).

Відповідно до пункту 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави.

Військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (п. 16 Порядку).

Відповідно до пункту 18 вказаної постанови взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час, які не досягай граничного віку перебування в запасі Збройних Сил та особи, які досягай граничного віку (27 років) перебування на військовому обліку призовників. Взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_3 , будучи особою, яка згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

08.04.2024 року ОСОБА_3 відповідним керівником начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто військовозобов`язаному вручено попередження про його ухилення від військового обліку військовозобов`язаних, а також те, що в його діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України в частині, що стосується ухилення від військового обліку.

Також, ОСОБА_3 попереджено про те, що у разі неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 у термін до 19.04.2024 року для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікових документів, ІНФОРМАЦІЯ_2 буде звертатись до слідчих органів досудового розслідування.

ОСОБА_3 особисто ознайомився із змістом даного попередження від 08.04.2024 року про необхідність стати на військовий облік у термін до 19.04.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 та поставив свій підпис про ознайомлення.

Незважаючи на свою обізнаність в обов`язку громадянина України проходити службу в лавах Збройних сил України, ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин у термін до 19.04.2024 року ОСОБА_3 на військовий облік так і не став, та в подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини своєї непоставки на вищевказаний облік не повідомив.

Тим самим ОСОБА_3 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

В направленому прокурором обвинувальному акті міститься клопотання про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 03 червня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 12 червня 2008 року № 462) добровільно, надав письмову заяву щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, в якій беззаперечно визнав свою винуватість, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоден з розглядом обвинуваченого акта у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали кримінального провадження № 0000066 від 16 травня 2024 року в одному томі, в якому міститься і протокол допиту підозрюваного від 03 червня 2024 року, де він визнав свою вину та щиро розкаявся /а.с. 35/.

Враховуючи наведене, відповідно до положень статті 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно частини 2 статті 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Частина 1 статті 302 КПК України вказує, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до частини 3 статті 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Згідно частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 337 КК України ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального комплектування та соціальної підтримки, оскільки відповідно до конвенційної теорії істини сторона обвинувачення та сторона захисту дійшли згоди про те, що мало місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, і він винуватий у його вчиненні.

Відповідно до статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 статті 53 цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Як вбачається з Попередження № 5/1754 від 08 квітня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 повідомлений, що він ухиляється від військового обліку, а тим самим порушує правила встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку, організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» вимоги Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тому у його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України /а.с. 19/.

Враховуючи вищевикладені обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, його суспільну небезпечність, особу винного, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого та інші обставини справи, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції частини 1 статті 337 КК України у виді штрафу, та вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 302, 369-371, 373, 374, 382 КПК України; ч. 1 ст. 337 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 337 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання за частиною 1 статті 337 КК України у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень 00 копійок.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирати.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1