Справа № 572/859/24
Провадження № 1-кп/561/26/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді ? ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),

його захисника ? адвоката ? ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне в режимі відеоконференції клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого на АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2024 року прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, у якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк 60 діб із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання та провадження вбачається, що ОСОБА_4 інкримінується придбання, збігання та збут психотропної речовини PVP, яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, у великих розмірах (ч. 2 ст. 309 КК України); незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, вчиненого повторно протягом 2023 року (ч. 2 ст. 307 КК України); використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою продовження некоконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин (ч. 1 ст. 306 КК України).

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на обґрунтовану підозру, наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується..

В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просили обрати домашній арешт з можливістю ходити на роботу.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 09 березня 2024 року.

05 березня 2024 року обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні надійшов до суду. Цього ж дня призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати свідка, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися, та виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою.

Продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. І хоч тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків, зокрема на особу із зміненими анкетними даними, оскільки як вказує прокурор, в матеріалах кримінального провадження наявна письмова заява такої особи ОСОБА_6 , відповідно до якої останній зазначив, що боїться за своє життя та здоров`я, так як ОСОБА_4 шляхом вмовляння чи переконання може впливати на нього самостійно чи за допомогою інших осіб з метою зміни показань у справі. Цей ризик також стосується й інших свідків у кримінальному провадженні, які могли систематично купувати наркотичні та психотропні речовини у ОСОБА_4 .

Реальним залишається й ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки слідством встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійних доходів, що дає достатні підстави вважати, що вчинення злочинів є для нього основним джерелом доходу. На переконання суду, такий запобіжний захід як домашній арешт, на застосуванні якого наполягає сторона захисту, не позбавить ОСОБА_4 можливості продовжити свою злочинну діяльність, адже за матеріалами справи, інкриміновані йому злочини він вчинив саме за місцем свого проживання, що й підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: протоколом допиту свідка особи із зміненими анкетними даними ОСОБА_6 ; матеріалами контролю за вчиненням злочину від 18 листопада 2023 року; протоколами допиту понятих; висновком експерта від 27 листопада 2023 року за № СЕ-19/118-23/12504-НЗПРАП; протоколом огляду відеозапису від 16 березня 2023 року приміщення ТОВ «Нова Пошта» в м Сарни, на вул. Варшавській, 2Є; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також іншими зібраними по справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого (ч. 1 ст. 306 КК України), тяжкого (ч. 1 ст. 307 КК України), та нетяжкого (ч. 2 ст. 209 КК України) злочинів, наявність достатніх даних вважати, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, як і довів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт) не зможуть забезпечити запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності доведених прокурором ризиків визначених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний та майновий стан.

З урахуванням особи підозрюваного, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ризики на які посилається сторона обвинувачення не зменшилися, та виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, суд вважає за можливе продовжити строк тримання під вартою для ОСОБА_4 про який просить прокурор.

За правилами ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану обвинуваченого, даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд вважає за доцільне визначити розмір застави у мінімальному розмірі, визначеного щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це унормовано п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. Такий розмір застави на переконання суду буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. При цьому зменшити розмір застави до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як про це просить сторона захисту, указаною правовою нормою суд не наділений.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193-197, 199, 205, 315, 395 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни, Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу 80 (Вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн (Двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень).

Застава може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У випадку внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом;

- не відлучатися з м. Сарни, Рівненської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 04 травня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1