Номер провадження: 11-сс/813/87/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2023, якою відмовлено у задоволені скарги представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого про відмову у задоволені клопотання про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2023 відмовлено у задоволені скарги представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого про відмову у задоволені клопотання про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Рішення мотивоване тим, що постанова слідчого, яку оскаржує представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 про відмову у задоволені клопотання про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення винесена під час досудового розслідування, що унеможливлює задоволення його вимог, при цьому не позбавляє заявника звернутися повторно з окремою скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи обґрунтовує тим, що у даній заяві ОСОБА_6 повідомив про вчинення кримінальних правопорушень, зазначив можливих осіб причетних до вказаного правопорушення, що не є абстрактним, заява також містила зазначення попередньої правової кваліфікації з зазначенням статей КК України, що дає можливість визначити предмет, межі та напрямок досудового розслідування, тобто вказав усі, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України відомості, необхідні для внесення їх до ЄРДР, проте йому було безпідставно відмовлено у відкритті кримінального провадження та внесення відомостей до ЄРДР.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати посадових осіб ОРУП №1 ГУНП в Одеській області внести відомості до ЄРДР за заявою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд проведено без участі заявника та його представника, оскільки останні будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явся, однак подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Із матеріалів судової справи вбачається, що 07.03.2023 ОСОБА_6 звернувся до слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0001181, внесеному до ЄРДР 30.09.2022, яке на його думку полягає у вчинені ОСОБА_8 та іншими невідомими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

В подальшому старшим слідчим СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001181, внесеному до ЄРДР 30.09.2022.

Надалі представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесення відомостей до ЄРДР.

За результатами розгляду скарги представника ОСОБА_7 слідчим суддею постановлено рішення про відмову у задоволенні скарги, яке на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що постанова слідчого, яку оскаржує представник ОСОБА_7 про відмову у задоволені клопотання про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення винесена під час досудового розслідування, що унеможливлює задоволення його вимог, оскільки слідчим у винесеній постанові надана оцінка діям зазначеним у заяві ОСОБА_6 .

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_7 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином в поданій апеляційній скарзі апелянтом не наведено жодних обставин, які вказували на незаконність прийняття слідчим суддею рішення за результатами розгляду його скарги та в тому числі допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які вказували на необхідність скасування оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_6 не позбавляється повторного права подати відповідну заяву про внесення відомостей до ЄРДР до правоохоронного органу, але не в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає прийняте слідчим суддею рішення про відмову у задоволені скарги представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 на бездіяльність поданої в порядку ст. 303 КПК України є таким, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи до уваги наведене, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 214, 303-309, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2023, якою відмовлено у задоволені скарги представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого про відмову у задоволені клопотання про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4