Справа № 317/1388/24
Провадження № 1-в/317/40/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника органу виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, розлученого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: 27.11.2018 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

засудженого: 03.03.2020 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2021 іспитовий строк скасована та направлено в місця позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він довів своє виправлення та відбув необхідну для умовно-дострокового звільнення частину строку покарання, призначеного вироком суду.

В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань підтримав подання.

Засуджений ОСОБА_5 також підтримав подання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши представника адміністрації, засудженого, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступних висновків.

Статтею 81 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

1) засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

2) засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

В матеріалах справи міститься витяг з протоколу постійно діючої комісії установи № 4 від 29 лютого 2024 року, відповідно до якого комісією було прийняте рішення про направлення матеріалів про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення (а.с.4).

Висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 підтверджено позицію адміністрації щодо доведення ним свого виправлення (а.с.5-6).

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 29 лютого 2024 року засуджений ОСОБА_5 має 3 (три) заохочення за виконання покладених обов`язків, та 1 (одне) стягнення за порушення вимог режиму тримання, яке знято та погашено у встановленому законом порядку(а.с.7).

Згідно довідки, виданої бухгалтером ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», засуджений ОСОБА_5 на виробництві колонії працював п`ять місяців: грудень 2022, січень, лютий, березень, квітень 2023 та січень 2024 року (а.с.9).

За вироком суду, ОСОБА_5 має цивільні позови на суму 26 366 грн., станом на 02.02.2024 р., в бухгалтерії ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» виконавчі листи на стягнення боргу відсутні (а.с.8).

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Саме по собі відбуття засудженим певної частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Оцінюючи наведені вище обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 в умовах відбування покарання у вигляді позбавлення волі дійсно став на шлях виправлення, оскільки відповідно до матеріалів справи він має 3 заохочення та 1 стягнення, яке знято та погашено у встановленому законом порядку. Крім того, суд також враховує позитивну характеристику засудженого ОСОБА_5 , яка наявна в матеріалах справи та, в цілому, погоджується з нею.

В той же час суд враховує той факт, що засудженому ОСОБА_5 призначалось покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2018 у вигляді штрафу, а за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2020 з іспитовим строком, проте він покладенні на нього обов`язки не виконав, тому ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2021 іспитовий строк скасовано, тобто свідчить про схильність особи до скоєння кримінальних правопорушень.

Також з матеріалів провадження вбачається, що за вироком суду у засудженого ОСОБА_5 є майнові зобов`язання, що становить 26 366 гривень, які не відшкодовані. Відсутність виконавчих листів в установі покарань не є підставою для не виконання судового рішення.

На думку суду, хоча в поведінці засудженого ОСОБА_5 й прослідковуються явні позитивні тенденції та він впевнено став на шлях виправлення, але на даний час застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним, оскільки на виробництві установи він працював тільки п`ять місяців, що підтверджується довідкою ДУ «Біленківська виправна колонія» (а.с.9), має тільки три заохочення.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді та з урахуванням балансу між відбутим строком покарання та строком покарання, що призначене вироком суду, не можна однозначно встановити той факт, що засуджений ОСОБА_5 на даний час в повній мірі довів своє виправлення.

Доводи засудженого, заявлені ним в судовому засіданні, не спростовують наведених висновків суду щодо ступеню виправлення засудженого ОСОБА_5 та, відповідно, щодо передчасності його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статті 81 КК України, суд приходить до висновку про неможливість на даний час задовольнити подання установи виконання покарань щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1