Справа № 203/1348/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина

України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000562,-

ВСТАНОВИВ:

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000562, відомості про яке внесено до ЄРДР за ч.2 ст.369-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 25.03.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, за фактом одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В наданому клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу визначені ст.177 КПК України, а обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу - ст.178 КПК України.

Розглядаючи питання обгрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу та відповідні заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень; питання щодо остаточної кваліфікації, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Надані до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протоколи допиту свідка ОСОБА_6 ; протокол огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр;; протокол про результати контролю за вчиненням злочину; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, - відеоконтролю особи, в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та дають достатньо вагомі підстави для висновку про причетність до його вчинення ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обгрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2-х до 5-ти років.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення останнім можливості засудження до позбавлення волі, може бути мотивом та підставою для вчинення дій з переховування від органів досудового розслідування та суду і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків такого переховування.

Крім того, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, його обізнаність про обставини кримінального провадження та усвідомлення того, що висунута йому підозра грунтується у т.ч. на показах свідка ОСОБА_6 , відомості щодо якого наявні в долучених до клопотання матеріалах, є достатні підстави вважати про наявність ризику впливу підозрюваного на свідка з метою зміни ним змісту та обсягу показань на його користь під час подальшого досудового розслідування та в суді.

При цьому, в частині впливу на вже допитаного свідка у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про наявність та доведеність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.ч.1,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з наявними ризиками, передбаченими п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які слідчий суддя визнає доведеними прокурором, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, міцність соціальних зав`язків, зокрема, його вік, що останній раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину; наявність постійного, зареєстрованого місця проживання, де він фактично мешкає на протязі тривалого часу зі своєю сім?єю.

Таким чином, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є домашній арешт у нічний час доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.5 ст.194 КПК України, що на даному етапі досудового розслідування забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Строк запобіжного заходу та покладених обов`язків визначити у два місяці з моменту повідомлення про підозру, тобто до 25.05.2024 року включно.

Керуючись ст.ст.177,178,181,183,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяця, тобто до 25 травня 2024 року включно, із забороною залишати місце проживання в період часу з 22-00 г. до 06-00 г, за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або наявності інших обставин, що загрожують життю та здоров`ю.

Покласти на підозрюваного на строк до 25 травня 2024 року обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

- не відлучатись із м.Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1