Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/172/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000157 від 26.01.2023, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2023 року.

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Попельнасте Олександрійського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, офіційно не працює, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , такий що не має судимостей, -

визнаний винуватим та засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 26.01.2023 21:10 год.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.

26 січня 2023 року близько 8 години 00 хвилин ОСОБА_7 перебував за місцем свого мешкання, у будинку АДРЕСА_2 . У цей час до нього прийшов раніше знайомий ОСОБА_10 , з метою забрати свою цивільну дружину ОСОБА_11 , яка перебувала у домоволодінні ОСОБА_7 з вечора 25.01.2023.

На подвір`ї домоволодіння між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник умисел направлений на вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 , обравши знаряддям вбивства сокиру, яку взяв з коридору свого будинку, повернувся на територію подвір`я, де відбувався конфлікт, та тримаючи сокиру у правій руці, підійшов до ОСОБА_10 спереду та наніс загостреною частиною сокири один цілеспрямований удар в область голови останнього, що є особливо важливим органом людини.

Після того, як ОСОБА_10 від отриманого тілесного ушкодження втратив свідомість та з ознаками крововиливу в області голови залишився лежати на території двору домоволодіння, ОСОБА_7 , усвідомлюючи доведення злочинного умислу до кінця, а саме умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , тримаючи в руках сокиру повернувся до будинку.

ОСОБА_10 прийшовши до свідомості попрямував до місця свого проживання, де у будинку АДРЕСА_2 , від комплексу отриманих тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, крововиливів під м`яку та над твердою мозковими оболонками, переломів тім`яної та лобної кісток справа, крововиливу по внутрішній поверхні м`яких покривів голови в правій тім`яно-лобній ділянці, рани в тім`яно-лобній ділянці справа, підшкірного крововиливу на нижній повіці правого ока, які утворились внаслідок одноразової травматичної дії середньої частини леза предмета, що рубає, в період часу з 10 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин 26 січня 2023 року - помер.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких та знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 .

Ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 119 КК України та призначити покарання згідно санкції даної статті.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції вказав про те, що ОСОБА_7 вину не визнав, проте, обвинувачений під час допиту, в судових дебатах та в останньому слові зазначав, що щиро розкаюється у вчиненому, але при цьому повідомив, що умислу на вбивство не було, удар було спровоковано ОСОБА_10 , який постійно казав ОСОБА_7 «ну, вдар мене, вдар». Удар сокирою нанесено випадково, намагаючись просто замахнутися у бік ОСОБА_10 та злякати, щоб він пішов з чужого двору.

Оскільки умислу у ОСОБА_7 на вбивство ОСОБА_10 не було, захисником було заявлено клопотання про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 119 КК України, а саме вбивство з необережності.

Аналізуючи дії обвинуваченого ОСОБА_7 до, під час та після вчиненого кримінального правопорушення, у діях обвинуваченого не вбачається умислу на вбивство ОСОБА_10 , оскільки не відбувалося готування до вбивства, замаху на вбивство не було, відсутня мета для вбивства і мотив.

ОСОБА_7 хотів лише полякати ОСОБА_10 , замахнувся у повітрі тим, що було в руках - сокирою, однак, відстані вистачило на те, щоб удар сокирою дістався голови ОСОБА_10 .

Після нанесеного ненавмисно удару, ОСОБА_7 пішов в будинок, але перед тим, як зайти в приміщення, обернувся, щоб подивитися, чи все добре з ОСОБА_10 , який після удару впав.

Від нанесеного удару до моменту, коли ОСОБА_7 обернувся, щоб подивитися на ОСОБА_10 , пройшло менше хвилини. Однак, ОСОБА_7 побачив, що ОСОБА_10 виходив з подвір`я та повертав на дорогу в сторону свого дому.

Зазначені обставини підтвердила співмешканка ОСОБА_10 , яка повідомила, що останній самостійно дістався помешкання, де проживав, спілкувався з нею певний час.

Після цього, співмешканка ОСОБА_10 - ОСОБА_12 знову повернулася до домоволодіння ОСОБА_7 , на прохання останнього повідомила, що ОСОБА_10 вдома, з ним все добре.

Таким чином, відсутня суб`єктивна сторона умисного вбивства, адже, при кваліфікації дій за ст. 115 КК України повинен мати місце прямий умисел на заподіяння смерті іншій особі, а також стадія готування та замаху, повинні бути мета і мотив.

ОСОБА_7 не заперечує, що наніс один удар сокирою, проте помилково вважав, що обухом сокири було нанесено удар. Обвинувачений не хотів навіть вдарити ОСОБА_10 , лише замахнувся один раз, щоб злякати останнього після його провокативних фраз «ну, вдар мене, вдар».

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_10 страждали з дитинства на психічні розлади, слабоумство. Тобто, в силу свого психічного стану обоє не могли вчасно зупинитися, щоб не допустити таких наслідків.

Отже, в діях обвинуваченого ОСОБА_7 має місце саме вбивство з необережності, мети на умисне позбавлення ОСОБА_10 життя та, навіть, нанесення йому тілесних ушкоджень, у ОСОБА_7 не було.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону місцевим судом дотримані.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за обставин, встановлених вироком під час судового розгляду, є правильним, оскільки ґрунтується на об`єктивному, повному і всебічному досліджені доказів, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та правильно оцінених судом.

Так, допитаний в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину не визнав та показав, що дійсно наніс тілесне ушкодження ОСОБА_10 , проте вбивати його не хотів. Пояснив, що 25.01.2023 близько 15 год. до них у гості прийшла ОСОБА_11 , яка попросила купити горілку та дала гроші на три пляшки, на що він погодився. Після того як вони втрьох, а саме він, його співмешканка ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , випили приблизно дві пляшки, він запитав у ОСОБА_11 , чи вона залишиться у них ночувати, чи піде додому, на що остання відповіла, що залишиться у них, бо коли вона у стані сп`яніння її співмешканець ОСОБА_10 сварить її та б`є. Тоді він їй запропонував докупити ще горілки, щоб вночі вже нікуди не ходити, на що вона погодилася і дала гроші ще на 3 пляшки горілки. Придбавши горілку, вони продовжили випивати. Коли вони випили вже чотири пляшки горілки прийшов ОСОБА_14 , о котрій саме годині точно не пам`ятає. Він вийшов до нього на подвір`я та на прохання ОСОБА_11 сказав, що у них її немає. ОСОБА_10 пригостив його вином, він погодився і випив сам майже пляшку, після чого ОСОБА_10 пішов, а він зайшов до хати та продовжив з ОСОБА_11 вживати горілку. Вони випили ще пляшку горілки та близько 23 години полягали спати. Наступного ранку, близько 7 год, він запропонував ОСОБА_11 купити ще горілки, щоб добре похмелитися, на що вона погодилася та дала гроші ще на 5 пляшок горілки. Після того як він повернувся з горілкою до них знову прийшов ОСОБА_15 та почав питати де його ОСОБА_16 , на що він повідомив, що у них її немає, однак ОСОБА_10 не повірив і розпочав штовханину, хапав його за горло. ОСОБА_15 штовхнув його в грудну клітину від чого він впав на землю, а ОСОБА_10 продовжив наносити йому удари. Пояснити в які частині тіла вони приходились не може, оскільки вони наносились з незначно силою, тому пригадати куди саме його бив ОСОБА_10 не може. Після цього він відштовхнув ОСОБА_17 та побіг до коридору будинку, щоб взяти палку, яка зазвичай там стоїть, проте палки не було і він вирішив взяти сокиру, яка там стояла, щоб налякати ОСОБА_15 , однак він не злякався та продовжував наполягати покликати ОСОБА_16 , лякав та дразнив його, тупав ногами. Тоді він підійшов до ОСОБА_10 спереду та наніс удар в область голови. Якою частиною наносив удар він вже точно не пам`ятає, наче обухом. Шапки на голові потерпілого не було. Після нанесеного удару ОСОБА_10 впав, а він у свою чергу розвернувся і пішов до будинку. Ідучи до будинку обернувся і побачив як ОСОБА_10 вже прямує до виходу з його подвір`я. Коли наносив удар про наслідки взагалі не думав, хотів його лише злякати, не бажаючи настання смерті. До цієї події між ними також відбувалися сварки з різних незначних підстав, які він вже точно не пригадає.

На переконання колегії суддів, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується дослідженими у суді належними та допустимими доказами, на підставі яких судом першої інстанції зроблено правильний висновок про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_18 , який суду показав, що з обвинуваченим знайомий. Вбитий ОСОБА_10 є його рідним братом. Вони з братом проживали у різних селах, він проживав у с. Дівоче Поле, а брат ОСОБА_19 у с. Попельнасте разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 . З ОСОБА_11 брат проживав разом майже 7 років. У зареєстрованому шлюбі брат не перебував, дітей не мав. Увечері, 25.01.2023 близько 19.00 год йому зателефонував брат та сказав, що ОСОБА_20 немає вдома, а він хоче їсти. Він порекомендував йому розтопити піч, пожарити яєчню та лягти спати. Наступного дня він телефонував брату, але останній не брав слухавку, тоді він зателефонував ОСОБА_20 , але вона також не відповідала. 27.01.2023 близько 19.00 год., тобто через день коли він в останнє розмовляв з братом, він зателефонував мешканцю с. Попельнасте на ім`я ОСОБА_21 , щоб запитати про брата, а він йому повідомив, що його брата вбив ОСОБА_22 . Йому не відомо які у його брата були стосунки з ОСОБА_23 і чи вони взагалі спілкувались. Зазначав, що ОСОБА_16 частенько не ночувала/втікала з дому, на що брат скаржився. У них з братом були дружні відносини. Брат був інвалідом з дитинства, його хворобу не знає, але у нього щось було з головою. Претензій матеріального та морального характеру немає, проте наполягає на суворому покаранні;

показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно яких обвинувачений ОСОБА_7 є її сусідом. До 26.01.2023 у них були дружні, сусідські відносини. Проте, після цієї події відносини стали неприязними. Вбитий був її співмешканцем. В середу зранку 25.01.2023, їй подзвонив співмешканець ОСОБА_15 , та повідомив, що буде їхати з лікарні додому. Вона була трохи напідпитку, тому по телефону вони трохи посварилися. ОСОБА_15 сказав що приїде і дасть їй зате що вона на підпитку, вона злякалася і тому втекла з дому. Пішла до ОСОБА_24 та його співмешканки. Жовтило ОСОБА_25 цього дня шукав її у ОСОБА_26 та не знайшов. Телефон вона вимкнула. Увечері вдома у ОСОБА_7 вони втрьох: ОСОБА_7 його співмешканка і вона вживали спиртні напої, близько 1л горілки, після чого вона залишилась ночувати у них. Зранку наступного дня, близько 7-ої години, ОСОБА_15 знову прийшов до ОСОБА_26 додому і запитував : «Де моя ОСОБА_16 ?», але ОСОБА_22 відповів, що її немає. Вона чула як вони на подвір`ї, спочатку сварились, а потім почали битися. Розбороняти вона не виходила, бо в цей час як раз збиралася, а співмешканка ОСОБА_24 сказала, що вона не піде розбороняти, бо боїться. Сам конфлікт на подвір`ї вона не бачила, проте що вони б`ються вона зрозуміла потому що ОСОБА_25 сильно кричав: «Допоможіть, допоможіть». Після цього ОСОБА_27 ОСОБА_28 зайшов в коридор зі словами «Я тобі зараз зроблю». Вона вийшла з будинку коли ОСОБА_29 вже повернувся до будинку. Тоді його співмешканка ОСОБА_13 спитала: «Ти що його вже там вбив». На що ОСОБА_27 відповідав: «Так, вбив, зараз вийду подивлюся чи він там серед двору не лежить». Виходячи з будинку вона бачила, що в коридорі стоїть сокира в крові і взуття ОСОБА_24 також було в крові. Вийшовши за подвір`я ОСОБА_7 вона побачила, як ОСОБА_15 йде дорогою додому весь в крові, тримаючись за голову, вона йшла позаду нього. Коли вони прийшли додому вона почала його обтирати, мити від крові, дала йому мокрий рушник. Він просив не чіпати його, бо сильно болить. Вона намагалася викликати швидку, але в цей день в селі не було світла, тому був відсутній мобільний зв`язок. Вона пішла до сусідів просити щоб її відвезли до лікарні, але їй відмовили через те що в одного сусіда не було бензину, в іншого був несправний мопед, тому до фельдшера вона пішла пішки. Вийшла о 8:00 год., йшла 3 км. пішки. Приїхала додому з фельдшером приблизно о 10:30 год., але ОСОБА_15 вже був мертвий. Між обвинуваченим та ОСОБА_15 до цього часто відбувалися конфлікти;

показаннями свідка ОСОБА_13 відповідно до яких що вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 . Проживали разом з ним близько 4 років. Померлого ОСОБА_30 також знала, перебувала з ним в нормальних сусідських відносинах. З приводу події спричинення смерті ОСОБА_17 , пояснила, що ОСОБА_31 , яка є дружиною ОСОБА_17 залишилась в них ночувати. Точної дати, або який це був день тижня вона не пам`ятає. Вони втрьох вживали алкогольні напої. Випили близько 1 л горілки. В цей день, вже у вечірній час, ОСОБА_16 шукав її чоловік ОСОБА_19 , він приходив до них, стукав у вікно і казав де моя ОСОБА_32 . Вони в цей час ще продовжували випивати, та до нього вийшов ОСОБА_28 і сказав, щоб він йшов додому по доброму. ОСОБА_15 послухався і пішов. Вони вживали горілку приблизно до 23:00 год. Наступного дня о 7:00 год ранку, ОСОБА_15 знов прийшов, стукав у вікна, і казав: «Де моя Валя?». До нього також вийшов ОСОБА_28 , про що вони розмовляли їй не відомо. ОСОБА_28 не було близько часу. А як повернувся сказав що вдарив ОСОБА_15 по голові обухом сокири. Тоді вона в нього запитали, чи не вбив він його, на що він відповів, що не знає. Коли ОСОБА_29 повернувся після спілкування з ОСОБА_15 , будь-яких тілесних ушкоджень на ньому вона не бачила. На самому ОСОБА_33 , або на його одязі крові вона не бачила. Чи була кров на подвір`ї їх домоволодіння вона не дивилася. Саму подію вона не бачила і нічого не чула, хоча з ОСОБА_16 перебувала в одній кімнаті їхнього з ОСОБА_23 будинку. Проте що ОСОБА_19 помер вона дізналася від сусідки тітки ОСОБА_34 . Між ОСОБА_23 та ОСОБА_15 частенько відбувалися сварки, як між сусідами, з будь-яких незначних причин. Характеризувала свого співмешканця ОСОБА_35 , як буйного по відношенню і до неї, і до оточуючих. ОСОБА_29 часто вживав спиртні напої. Чи вживав спиртні напої ОСОБА_15 їй не відомо.

Окрім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, об`єктивно підтверджується наданими стороною обвинувачення належними і допустимими письмовими доказами, які всебічно перевірені судом першої інстанції, зокрема:

рапортом ст. інспектора - чергового СРПП Олександрійського РВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_36 , відповідно до якого 26.01.2023 о 14:24 надійшло повідомлення від чергового фельдшера Попельнастівської громади проте, що під час огляду тіла померлого ОСОБА_10 , 1975 р.н., що мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено рубану рану голови, яку останній отримав 26.01.2023 року під час сварки з ОСОБА_7 , 1978 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 внаслідок чого ОСОБА_10 помер за місцем мешкання. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 26.01.2023 о 10:00 ОСОБА_10 прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 та під час бесіди виникла сварка на подвір`ї під час якої ОСОБА_7 взяв до рук сокиру та наніс один удар в область голови потерпілому внаслідок чого останній отримав рубану рану голови та помер за своїм місцем мешкання. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України (т.1 арк.к.п.69);

витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000157 від 26.01.2023 про реєстрацію кримінального провадження за ч. 1 ст. 115 КК України (т.1 арк.к.п.66-68);

копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , де зазначено хворобу (патологічний стан), що призвела до смерті: здавлення головного мозку, перелом склепіння черепу, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження та свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 , 26 січня 2023 року, серії НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області 30 січня 2023 року (т.1, арк.к.п.151-153);

протоколом огляду місця події з відеозаписом від 26.01.2023, об`єктом якого є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана територія домоволодіння не огороджена. Праворуч на території розташовані господарські споруди, ліворуч одноповерховий житловий будинок. Далі ОСОБА_7 повідомив, що на території вказаного подвір`я він наніс один удар сокирою ОСОБА_25 в область голови. Під час огляду вхідні дерев`яні двері відчинені. Проходячи далі, у коридорі з лівої сторони на підлозі виявлено сокиру з дерев`яною рукояткою та металевим лезом, на якому наявні сліди речовини бурого кольору (РБК). Під час огляду місця події, оглянуто, вилучено та визнано речовим доказом сокиру з дерев`яною рукояткою та металевою частиною леза зі слідами речовини бурого кольору (РБК), яку упаковано до двох крафтпакетів ГУНП, та заклеєно липкою стрічкою червоного кольору за №№ G17-0054931, G 17-0054932, G 17-0054933 та G 17-0054934. Відеозапис вказаної слідчої дії був відтворений під час судового засідання (т.1, арк.к.п.84-86);

протоколом огляду місця події з відеозаписом від 26.01.2023, об`єктом огляду якого є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 під час якого виявлено та вилучено: змив РБК з порогу на вході до будинку, з кімнати №3 вилучений рушник зі слідами РБК, з кімнати №2 куртку зеленого кольору зі слідами РБК, в кімнаті № 5 виявлено труп ОСОБА_10 на лобно-тім`яній-скроневій ділянці голови якого мається рана. Кістки черепа в ділянці рани, мають патологічну рухливість. На відкритих ділянках тіла, окрім рани голови та підшкірної гематоми нижньої повіки правого ока тілесні ушкодження не вбачаються. Також з кімнати №5 вилучено виріз з ряднини зі слідами РБК , наволочку з-під подушки зі слідами РБК. В подальшому труп направлено до відділення Олександрійського СМЕ для проведення судово-медичної експертизи. Відеозапис вказаної слідчої дії був відтворений під час судового засідання (т.1 арк.к.п.120-124);

постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.04.2023, якою сокиру з дерев`яною рукояткою та металевою частиною леза, виріз з ряднини зі слідами РБК, рушник зі слідами РБК вилучений з кімнати №3, куртку зеленого кольору зі слідами РБК, наволочку з-під подушки зі слідами РБК, речі померлого з РБК, волосся з 5 ділянок голови потерпілого ОСОБА_10 , зріз нігтьових пластин потерпілого ОСОБА_10 , зріз нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_7 визнано речовим доказом та з метою збереження речового доказу ухвалами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 січня 2023 року накладено арешт на майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування (т.2 арк.к.п.63, 93-94);

протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 30.01.2023, під час якого обвинувачений детально відтворив обставини події, яка сталася 26.01.2023 (т.2 арк.к.п.34-39);

протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 09.02.2023, під час якого свідок ОСОБА_11 детально відтворила обставини подій 25.01.2023 та 26.01.2023 (т.1 арк.к.п.215-221);

протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 09.02.2023, та відеозаписом до нього, в ході якого свідок пояснила та продемонструвала на місці, обставини подій, що мали місце 26.01.2023 (т.1 арк.к.п.222-228);

протоколом огляду трупа від 27.01.2023, згідно якого під час огляду трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться в приміщенні моргу на території лікарні, при зовнішньому дослідженні виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран в лобно-тім`яній ділянці справа, підшкірна гематома на нижній повіці правого ока. При внутрішньому дослідженні: виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому тім`яно-лобних кісток справа, епідуральної гематоми. В ході огляду вилучено речі померлого з РБК, волосся з 5 ділянок голови, зрізи нігтьових пластин та зразок крові (т.1 арк.к.п.148-150);

висновком судово-медичної експертизи №42 проведеної у період з 27.01.2023-17.03.2023, згідно якої при дослідженні трупа ОСОБА_10 1975 р.н., виявлено тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: крововиливів під м`яку та над твердою мозковими оболонками, переломів тім`яної та лобної кісток справа, крововиливу по внутрішній поверхні м`яких покровів голови в правій тім`яно-лобній ділянці, рани в тім`яно-лобній ділянці справа, підшкірного крововиливу на нижній повіці правого ока. Дане тілесне ушкодження утворились в наслідок одноразової травматичної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Класифікується як тілесне ушкодження тяжкого ступеню, та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Враховуючи характер тілесного ушкодження та дані судово-медичної гістологічної експертизи можна казати що воно було спричинене приблизно біля 1-ї доби до моменту смерті. Під час проведення дослідження тіла гр. ОСОБА_10 , 1975 р.н., ознак захворювань які б знаходились в причинному зв`язку зі смертю не виявлено. Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок стиснення головного мозку гематомою, що розташовується між кістками черепа та твердою мозковою оболонкою в правій тім`яній та лобній ділянках внаслідок відкритої травми черепа, яка супроводжувалася ушкодженнями кісток склепіння черепа, крововиливами під м`які мозкові оболонки на що вказують дані дослідження трупа та підтверджуються даними судово-медичної гістологічної експертизи. Дивлячись на динаміку розвитку трупних явищ при дослідженні трупа в морзі та на місці виявлення тіла, можна сказати, що смерть настала 26.01.2023 приблизно в проміжку часу між 10:00 та 14:00 годинами. Згідно висновку судово-медичної токсикологічної експертизи в крові гр. ОСОБА_10 1975 р.н., не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий та аміловий спирти (т.1 арк.к.п.155-159);

висновком судово-медичної експертизи №206 проведеної у період з 14.02.2023-16.02.2023, за підсумками якої при дослідженні трупа ОСОБА_10 1975 р.н., встановлено: набряк головного мозку. Крововилив в м`яких тканинах, гематома, прилегла до ТМО. Ушкодження прижиттєві, приблизною давністю біля 1 доби. Недокрів`я тканин (т.1 арк.к.п.160-161);

висновком судово-медичної експертизи №137 від 08.02.2023, зразка крові трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за висновками якої кров трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 належить до групи АВ0 за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 арк.к.п.163-165);

висновком судово-медичної експерта №126 проведеної у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ у період з 03.02.2023 до 13.02.2023, кров ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи АВо за ізосерологічною системою АВ0. Крім того організму потерпілого властивий і антиген Н в якості супутнього (т.1 арк.к.п.192-193);

висновком судово-медичної токсикологічної експертизи №479 проведеної у період з 07.02.2023-09.02.2023 рр. відповідно до якої при дослідженні крові від трупа гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий та аміловий спирти (т.1 арк.к.п.166-167);

висновком №130 судово-медичної експертизи проведеної у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ у період часу з 16.02.2023 27.02.2023 при дослідженні: змиву вилученого з порогу на вході до будинку, фрагменту ряднини, наволочки, куртки з місця події, за висновками якої, на змиві з порогу на вході до будинку (об`єкт 1), фрагменті ряднини (об`єкт 2), наволочці (об`єкт 3), куртці (об`єкти 4,5) знайдено сліди крові людини. Кров трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи АВ0 за ізосерологічною системою АВ0. При визначені групової належності в об`єктах 1-5 виявлено антигени А і В. Таким чином кров в даних об`єктах може походити від однієї особи (осіб) групи АВ0 або від декількох осіб, організмам яких властиві антигени А.і В, і може належати потерпілому ОСОБА_10 (т.1 арк.к.п.138-140);

висновком судово-медичної експертизи №129, проведеної у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ у період часу з 16.02.2023 27.02.2023 при дослідженні джемпера потерпілого ОСОБА_10 знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті виявлено антигени А і В. Таким чином, кров в даному об`єкті може походити від однієї особи (осіб) групи АВ0 або від декількох осіб, організмам яких властиві антигени А і В, і може належати потерпілому ОСОБА_10 (т.1 арк.к.п.186-187);

висновком №38 судово-медичної експертизи зрізів нігтів з обох рук трупа ОСОБА_10 проведеної у період з 09.02.2023 20.02.2023 за висновками якої, група крові трупа ОСОБА_10 згідно «Висновку судово-медичної експертизи» №137 від 08.02.2023, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ АВ0 ізосерологічної системи АВО. Група крові підозрюваного ОСОБА_7 згідно «Висновку судово-медичної експертизи» №128 від 03.02.2023, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ Ав ізосерологічної системи АВО. При судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої (об. №1) та з лівої (об.№2) рук трупа ОСОБА_10 знайдена кров людини, в об.№1 встановлена чоловіча генетична стать, в об №2 статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. Епітеліальних клітин не знайдено. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Таким чином враховуючи отриманні результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про походження виявленої крові від особи або осіб, в крові якої або яких містяться антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, від трупа ОСОБА_10 не виключається, також домішок крові від підозрюваного ОСОБА_7 з властивим йому антигеном А системи АВ0 не виключається, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею (т.1 арк.к.п.206-208);

висновком №127 судово-медичної експертизи зразків волосся з тім`яної ділянки голови потерпілого ОСОБА_10 проведеної у період з 16.02.2023 27.02.2023 за висновками якої, на досліджуваних об`єктах знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єктах 1 виявлено антигени А і В. Таким чином, кров в даному об`єкті може походити від однієї особи (осіб) групи АВо або від декількох осіб, організмам яких властиві антигени А.і В, і може належати потерпілому ОСОБА_10 (т.1 арк.к.п.199,200);

висновком експертизи №40, об`єктом дослідження якої була сокира з дерев`яною рукояткою та металевим лезом, яку 26.01.2023 було вилучено під час огляду місця події на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . При судово-медичній експертизі змивів з металевої робочої частини сокири полотна (об.№5) знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отриманні результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі можливо зробити висновок про походження виявленої крові від особи або осіб, в крові якої або яких містяться антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, від трупа ОСОБА_10 не виключається, також домішок крові від підозрюваного ОСОБА_7 з властивим йому антигеном А системи АВ0 не виключається, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею. При судово-медичній експертизі змивів: з топорища (об`єкт №1,2,3 та з металевої робочої частини - обуха (об`єкти №4) сокири кров не знайдено (т.1 арк.к.п.100-102);

висновком судово-медичної експертизи №38 проведеної у період з 10 березня 2023-15 березня 2023 рр. з додатками у вигляді ілюстрацій, відповідно до якої проведено судово-медичну експертизу фрагмента склепіння черепа трупа ОСОБА_10 , 1975 року народження. На препараті склепіння черепа трупа ОСОБА_10 виявлене ушкодження тім`яної і луски лобової кісток справа рубленого характеру. Ушкодження є характерним для одноразової травмувальної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Травмувальний предмет мав лезо з орієнтовною довжиною не менше 90 мм і клиноподібну форму. Ознаки занурення носка або п`яти предмета відсутні. Слідів ковзання на поверхні розсічення кісткової тканини не знайдено. В момент спричинення ушкодження площина клину предмета була орієнтована в стріловій площині голови, переважний напрямок дії сили зверху вниз, справа наліво і дещо спереду назад (т.1 арк.к.п.168-175);

висновком судово-медичної експертизи №50 проведеної у період з 03 квітня 2023-05 квітня 2023 рр. з фототаблицями, відповідно до якої проведено судово-медичну експертизу фрагмента склепіння черепа трупа ОСОБА_10 , 1975 року народження. та сокири. За результатами раніше проведеної судово-медичної експертизи (висновок експерта №38 від 15 березня 2023 року на препараті склепіння черепа трупа ОСОБА_10 виявлене ушкодження тім`яної і луски лобової кісток справа рубленого характеру, яке є характерним для одноразової травмувальної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Травмувальний предмет мав лезо з орієнтовною довжиною не менше 90 мм і клиноподібну форму. Не виключається можливість спричинення ушкодження кісток склепіння черепа трупа ОСОБА_10 середньою частиною леза сокири, наданої для проведення експертизи (т.1 арк.к.п.106-115);

висновком судово-медичної експертизи №42/1 проведеної у період з 04.04.2023-07.04.2023, відповідно до якої при дослідженні трупа гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , даних лабораторних методів дослідження, беручи до уваги обставини справи, дійшов висновку, що під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_7 вказав механізм спричинення ОСОБА_10 тілесного ушкодження виявленого при дослідженні тіла останнього (т.1 арк.к.п.177-181);

висновком судово-медичної експертизи №128 проведеної у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ у період з 03.02.2023-03.02.2023 рр. відповідно до якої кров ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до групи Ав за ізосерологічною системи АВ0 (т.2 арк.к.п.15,16);

висновком судово-медичної експертизи №39 проведеної у період з 09.02.2023-20.02.2023 рр. відповідно до якої при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої (об.№1) та з лівої (об.№2) рук підозрюваного ОСОБА_7 крові та епітеліальних клітин не знайдено (т.2 арк.к.п.7,8);

протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 26 січня 2023 року о 17 год.23 хв. проведено затримання підозрюваного ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України на місці скоєння злочину. Під час проведення особистого обшуку затриманого нічого не вилучалось (т.1 арк.к.п.29, 175);

висновком судово-психіатричного експерта №86 від 21.02.2023, відповідно до якого у ОСОБА_7 в момент вчинення правопорушення страждав і на даний час страждає легкою розумовою відсталістю (відповідно до МКХ-10, F-70.0). Проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_7 така, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує (т.1 арк.к.п.38-42).

Оцінивши наведені вище зібрані у кримінальному провадженні докази і доводи апеляційної скарги сторони захисту в їх сукупності, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена, суд першої інстанції розглянувши матеріали кримінального провадження правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 , про те, що дії ОСОБА_7 неправильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки у його діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 КК України, є безпідставними, з огляду на таке.

Так, матеріалами кримінального провадження доведено, що ОСОБА_7 перебуваючи на території свого подвір`я в процесі сварки, яка переросла в бійку, зайшов до коридору свого будинку, при цьому мав можливість припинити або уникнути подальшого конфлікту.

Проте, обвинувачений обрав інший спосіб вирішення та/або припинення конфлікту, взяв до рук сокиру, що має колючо-ріжучі властивості, тобто соїми діями бажав продовження конфлікту та мав на меті спричинення ОСОБА_10 тілесні ушкодження, повернувся на подвір`я та підійшовши до останнього з переду наніс сокирою один удар в область його голови, що є особливо важливим органом людини, що в подальшому призвело до смерті потерпілого та знаходиться в прямому причинному зв`язку з її настанням.

Такі дії ОСОБА_7 свідчать про спрямованість його дій та розуміння настання наслідків у вигляді смерті, оскільки обираючи знаряддям злочину сокиру, яка за своїми ознаками та характеристиками має колючо-ріжучі властивості та створює безпосередню загрозу настання наслідку у вигляді смерті людини, наніс цілеспрямований удар в область голови, що є особливо важливим органом людини.

Обвинувачений, згідно висновку судово-психіатричного експерта №86 від 21.02.2023, хоча і страждає легкою розумовою відсталістю, однак її ступінь така, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. При цьому, не заперечував, що не думав про наслідки, коли наносив удар сокирою.

При цьому, твердження сторони захисту про те, що обвинувачений вважав що наніс удар обухом сокири спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом огляду місця події з відеозаписом від 26.01.2023, об`єктом якого є територія домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_7 , звідки була вилучена та визнана речовим доказом сокира з дерев`яною рукояткою та металевою частиною леза зі слідами речовини бурого кольору (РБК) та судово-медичним експертним дослідженням №40 від 09.02.2023 змивів з металевої робочої частини сокири полотна (об.№5) знайдено кров людини та враховуючи отриманні результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі походження виявленої крові від трупа ОСОБА_10 не виключається, кров від підозрюваного ОСОБА_7 з властивим йому антигеном А системи АВ0, не виключається лише у якості домішку, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею. При судово-медичній експертизі змивів: з топорища (об`єкт №1,2,3 та з металевої робочої частини - обуху (об`єкти №4) сокири кров не знайдено (т.1 арк.к.п.100-102).

Також, механізм нанесення та локалізацію тілесного ушкодження, від якого ОСОБА_10 помер, повністю доведено:

висновком судово-медичної експертизи №42 від 27.01.2023 згідно якої при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: крововиливів під м`яку та над твердою мозковими оболонками, переломів тім`яної та лобної кісток справа, крововиливу по внутрішній поверхні м`яких покровів голови в правій тім`яно-лобній ділянці, рани в тім`яно-лобній ділянці справа, підшкірного крововиливу на нижній повіці правого ока.

Дане тілесне ушкодження утворились внаслідок одноразової травматичної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Класифікується як тілесне ушкодження тяжкого ступеню, та знаходиться у прямому причинному зв`язку зі смертю (т.1 арк.к.п.155-159);

висновками судово-медичних експертиз №38 від 15 березня 2023 року та №50 від 03 квітня 2023 року при дослідженні фрагменту склепіння черепа трупа ОСОБА_10 та сокири, на склепінні черепа трупа ОСОБА_10 виявлене ушкодження тім`яної і луски лобової кісток справа рубленого характеру.

Ушкодження є характерним для одноразової травмувальної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Травмувальний предмет мав лезо з орієнтовною довжиною не менше 90 мм і клиноподібну форму.

Ознаки занурення носка або п`яти предмета відсутні. Слідів ковзання на поверхні розсічення кісткової тканини не знайдено. У момент спричинення ушкодження площина клину предмета була орієнтована в стріловій площині голови, переважний напрямок дії сили зверху вниз, справа наліво і дещо спереду назад. Не виключається можливість спричинення ушкодження кісток склепіння черепа трупа ОСОБА_10 середньою частиною леза сокири, наданої для проведення експертизи. (т.1 арк.к.п.168-175, т.1 арк.к.п.106-115).

Окрім того, про спрямованість дій ОСОБА_7 на спричинення смерті ОСОБА_10 вказують показання свідка ОСОБА_11 , згідно яких вона перебуваючи у будинку чула, що на подвір`ї між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відбувається конфлікт під час якого ОСОБА_7 зайшов до коридору будинку зі словами «Я тобі зараз зроблю», а коли ОСОБА_29 повернувся до будинку його співмешканка ОСОБА_13 спитала: «Ти що його вже там вбив», на що ОСОБА_7 відповідав: «Так, вбив, зараз вийду подивлюся чи він там серед двору не лежить». Виходячи з будинку свідок ОСОБА_11 бачила, що в коридорі стоїть сокира, яка була в крові, і взуття ОСОБА_37 також було в крові.

Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та спрямованості його умислу, місцевий суд правильно врахував, що для відмежування умисного вбивства від суміжних складів злочинів необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Вбивство з необережності на відміну від умисного вбивства, має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (постанова Верховного Суду від 04 червня 2020 року справа № 221/6129/17).

Також, у постанові від 21 травня 2020 по справі № 604/546/16-к Верховний суд зробив висновок про те, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь. Так, судом правильно враховано, що особа обрала знаряддям вчинення злочину ніж, а тому була велика ймовірність того, що при його застосуванні можна заподіяти смерть людині. В цій справі Верховним судом також констатовано правильність кваліфікації дій засудженого за ч.1 ст. 115 КК України.

Окрім того, Верховний Суд України у постановах від 3 квітня 2014 року у справі N 5-5кс14, постанова від 24 квітня 2014 року у справі N 5-13кс14, звертав увагу на те, що у випадку, коли обвинувачений об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода, то він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 7 лютого 2003 року за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфікуються вбивства, вчинені під час обопільної сварки чи бійки або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим.

За таки обставин, врахувавши характер знаряддя злочину - сокиру, яка придатна для спричинення смертельного тілесного ушкодження, механізм та локалізацію тілесного ушкодження - один цілеспрямований удар в область голови, що є особливо важливим органом людини, поведінку ОСОБА_7 після вчинення злочину - залишення ОСОБА_10 на подвір`ї не викликавши швидкої медичної допомоги, не переймаючись щодо подальшої долі потерпілого, місцевий суд дійшов правильного висновку, що обвинувачений розумів можливі наслідки своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали, та бажав їх настання, його дії носили цілеспрямований характер, що свідчить про направленість умислу на позбавлення життя особи.

Отже, доводи сторони захисту викладені в апеляційній скарзі відносно того, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 119 КК України, як вбивство з необережності, оскільки у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_10 , на переконання колегії суддів є необгрунтованими.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України за якою його засуджено.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_7 злочин за ступенем тяжкості відносяться до особливо тяжких злочинів.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд правильно вказав, що ОСОБА_7 вважається таким, що не має судимостей, офіційно не працевлаштований, працював по найму, за місцем проживання характеризується задовільно, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «Олігофренія в ступені помірної дебільності» (легка розумова відсталість).

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_7 , особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілого, який наполягав на призначені суворого покарання, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначив ОСОБА_7 покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Будь-яких інших доводів, щодо незаконності рішення суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування або зміни вироку суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4