Справа № 405/1174/24
провадження № 1-кс/405/549/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000099 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження та розпорядження ним, яке на праві повної приватної власності належить підозрюваній Одайській- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0981, площею 1.8853 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000099 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

23.02.2024 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до

ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачене у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до Інформаційної довідки № щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві повної приватної власності належить нерухоме майно: земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0981, площею 1.8853 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Слідчий в клопотанні вказав, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту та забороні розпоряджатися вищевказаним майном, оскільки їх розпорядження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання слідчий не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення підозрюваних, їх представників, оскільки у разі повідомлення останніх про розгляд даного клопотання є ризик, що майно, на яке планується накласти арешт, може бути непоправно втрачене, та на підставі наявних матеріалів представлених слідчому судді стороною кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд даного клопотання, відповідно до положень глави 17 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000099 від 02.02.2024 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 3 ст. 396-2 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області (а.к. 5).

23.02.2024 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України (а.к. 12-16).

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до

ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачене у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до Інформаційної довідки № щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві повної приватної власності належить нерухоме майно: земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0981, площею 1.8853 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 (а.к.17-18).

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя вважає, що оскільки санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому наявні підстави вважати, що суд може призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді конфіскації майна та з метою його збереження для виконання можливого вироку суду, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

Таким чином, у даному випадку арешт накладається у відповідності до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення можливої конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000099 від 02.02.2024 на майно шляхом тимчасового, яке на праві повної приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0981, площею 1.8853 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Заборонити власнику розпоряджатися вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7