Справа № 569/6466/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000100 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту, затвердженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 31 березня 2024 року,у відповідності до наказу тимчасово виконувача обов`язків начальника ГУНП в Рівненській області від 01.10.2020 № 156 о/с ОСОБА_4 призначений на посаду молодшого інспектора кінолога кінологічного центру Головного управління Національної поліції в Рівненській області та відповідно до наказу № 108 о/с від 31.05.2022 йому присвоєно спеціальне звання сержант поліції.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 примітки до ст. 364 КК України, ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу та службовою особою, яка за спеціальними повноваженнями здійснює функції представника влади.

Так, 17.08.2023 приблизно об 11 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Fiat Bravo» державний номерний знак НОМЕР_2 , в межах населеного пункту міста Рівне, виїжджаючи із двору будинку АДРЕСА_3 , планувавши здійснити поворот у напрямку вулиці Богоявленської, в порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки»), п.10.1 та п.10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2001 № 1306, несучи повну відповідальність, як водій, що починає рух, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру, усвідомлюючи свій обов`язок пропускати транспортні засоби, які можуть перетинати траєкторію його руху, проявив неуважність за дорожньою обстановкою та не переконався у тому, що подальший рух його автомобіля буде безпечним.

Зокрема ОСОБА_4 , виїжджаючи з прилеглої території, плануючи здійснити поворот, будучи зобов`язаним дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі та перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, негайно не вжив заходів до зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого створив аварійну ситуацію,унаслідок якої відбулося зіткнення із автомобілем марки «SuzukiWagonR» державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався за кермом вказаного автомобіля по головній дорозі АДРЕСА_4 , та не передбачав і не міг передбачити створення аварійної ситуації водієм автомобіля марки «FiatBravo» ОСОБА_4 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження перелом остистого відростка другого шийного хребця (С2), лінійний перелом правої ніжки другого грудного (Th2) хребця з переходом на його пластинку, перелом правого поперечного відростка тіла четвертого грудного (Th4) з незначним зміщенням дистального уламку до 1 мм, перелом пластинки 12-го грудного хребця (Th12) справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я (п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення водієм ОСОБА_4 вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки»), п. 10.1 та п. 10.2 Правил дорожнього руху України, тобто, виїжджаючи з прилеглої території дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі та перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. До його початку подав до суду клопотання, в якому просив суд проводити судове засідання за його відсутності, у зв`язку з проходженням військової служби за призовом під час мобілізації на території Донецької області. Також вказав, що не заперечує проти закриття кримінального провадження, та зазначив, що ніяких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та КПК України випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду, потерпілий претензій будь-якого характеру до нього не має та не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Щодо відшкодування витрат на залучення експертів під час досудового розслідування слід зазначити, що закриття кримінального провадження, з нереабілітуючих підстав, а саме, у зв`язку з примиренням з потерпілим, і застосування більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє особу від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 46 КК України, 56, 100, 284, 285, 286, 288 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0000100 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Fiat Bravo»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «Suzuki Wagon R»,реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути власникам, флеш носій марки «GOODRAM 16Gb» із відео-файлом з назвою «Відеозапис м. Рівне, вул. Романа Шухевича, 18Є» формату (.МР4) залишити у матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Fiat Bravo»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , який накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2023 року.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Suzuki Wagon R»,реєстраційний номер НОМЕР_3 , який накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 11 654 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривні 60 копійок.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_6