Справа № 569/1459/24
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

09 травня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження № 0002177 про обвинувачення ОСОБА_6 увчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 152, п.6, п. 9, п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Відповідно до п. 5 інформаційного листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 1/0/2-22 від 03.03.2022 року, у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Беручи до уваги, що справа розглядається колегіально, а суддя зі складу колегії суддів ОСОБА_7 перебуває на лікарняному, клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 може бути розглянуто головуючим одноособово.

До початку судового засідання, 17 квітня 2024 року, прокурор ОСОБА_8 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на два місяці, оскільки строк застосування останнього закінчується 23 березня 2024 року. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, з метою уникнення покарання може покинути м. Рівне та Рівненську область. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів проти власності, проти статевої свободи та статевої недоторканості особи та проти життя та здоров`я особи, санкція статті яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, що свідчить про його особливу суспільну небезпечність. Зокрема, обвинувачений має змогу незаконно впливати та здійснювати тиск на потерпілих, залякуючи останніх та погрожуючи фізичною розправою з метою зміни, перекручування показань, оскільки судом безпосередньо будуть оцінюватися і братися до уваги показання, які досліджені під час судового розгляду. Крім того, вважає, що залишаючись не ізольованим від суспільства, обвинувачений ОСОБА_6 може вчиняти інші злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, оскільки, будучи неодноразово судимим, востаннє за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України, обвинувачується у вчиненні зґвалтування, що вказує на системність дій останнього.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просвила суд його задоволити, з підстав, викладених у ньому.

Ухвалою Рівненського міського суду від 18 березня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 травня 2024 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 16 травня 2024 року, однак призначити судове засідання та завершити кримінальне провадження до цієї дати неможливо.

Представник потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив суд його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, представника потерпілих, захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 152, п.6, п. 9, п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів та в якості міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи відповідальність за вчинені ним злочини, може переховуватися від суду, вчасно не з`являтися на виклики суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити, також із ступеня тяжкості інкримінованих останньому кримінальних правопорушень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, є внутрішньо переміщеною особою, не має постійного джерела доходів, розлучений, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків та не дає змоги здійснювати належний контроль за його поведінкою та місцем проживання в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Теміртау, Карагандинської області, Казахстан, українцю, громадянину України, раніше неодноразово судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 09 травня 2024 року до 07 липня 2024 року, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 вважати такою, що втратила чинність з моменту постановлення даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_11