УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду із застосуванням відеоконференціїї з захисником ОСОБА_4 , клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина рф, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №00001045 від 12.10.2023,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий в ОВС 4 відділу 3 управління досудового розслідуванняГоловного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №00001045 від 12.10.2023.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 00001045, відомості щодо якого внесеного до ЄРДР 12.10.2023, за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду помічника президента російської федерації, розуміючи, що держава Україна є суверенною і незалежною, а її території в межах існуючого державного кордону є цілісними і недоторканими, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, як службова особа, з метою підтримки злочинних дій військово-політичного керівництва рф та виправдовування їх політичного курсу спрямованого на знищення української державності, у 2023 році, за невстановлених слідством обставин, вступив у злочинну змову з ректором Московського державного інституту міжнародних відносин ОСОБА_7 , для вчинення злочинних дій пов`язаних із розповсюдженням матеріалів із закликами до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднані з розпалюванням національної ворожнечі.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у 2023 році під редакцією помічника президента рф ОСОБА_6 та ректора Московського державного інституту міжнародних відносин ОСОБА_7 , на виконання пункту 4 переліку доручень президента російської федерації № Пр-19 від 12.01.2023, пункту 5 переліку доручень заступника голови уряду російської федерації ОСОБА_8 № ТГ-П12-610 від 20.01.2023, підготовлено та видано підручник з Історії оосії під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2», який містить розділи проілюстровані зображеннями, вербальний зміст яких виражений у формі закликів-гасел, які у стислій формі імплікують ідею правильності/доцільності від`єднання від України частини території та приєднання її до росії, а отже містить заклики до зміни меж території та державного кордону України. Крім того, у даному підручнику викладено навчальний матеріал, зміст якого направлений на формування в учнів переконання у тому, що збройна агресія рф проти України, розпочата у 2014 році, та тимчасова окупація її території мають своє логічне пояснення та відповідні підстави, з яких країна-агресор діє вимушено (виправдано), а також на возвеличення і прославлення учасників цієї збройної агресії та на розпалювання ворожнечі між жителями самопроголошених утворень та підконтрольній Україні території.

Як встановлено досудовим розслідуванням, підручник «ІНФОРМАЦІЯ_2» під редакцією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складається з 2 глав (1 глава: СССР у 1945-1991 рр.; 2 глава: Російська Федерація у 1992 - початку 2020-х рр) та 37 параграфів, всього на 447 аркушах. Встановлено, що у загальному контексті своєї реалізації зміст підручника спрямований на громадянсько-патріотичне виховання учнів 11 класів загальноосвітніх установ рф, а текстові матеріали, викладені в ньому, на лінгвістичному рівні містять ознаки з вираженою негативною оцінною конотацією, конструкції і асоціації, які мають образливу семантику і викликають поняття ворога, війни, терору, жорстокості і деградації, а також розумової, моральної, політичної та етичної неповноцінності політичного та військового керівництва України, патріотично налаштованих українців та військовослужбовців ЗСУ.

У підручнику «ІНФОРМАЦІЯ_2» під редакцією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснюється висвітлення процесу окупації української території через ідентифікацію окупованих росією українських територій як «освобожденных» та від`єднання внаслідок цієї окупації від України окремих її територій і приєднання їх до росії у виключно позитивному світлі (трактується як «восстановление исторической справедливости», «возвращение в единую страну»). Вживаються мовні конструкції, які за своїм семантико-синтаксичним наповненням та відповідно до ситуації розповсюдження виражають значення закликів-гасел, які у стислій формі імплікують ідею правильності/доцільності від`єднання від України частини території та приєднання її до росії: «РОССИЯ СЕВАСТОПОЛЬ КРЫМ», « КРЫМ ЭТО РОССИЯ », «ВМЕСТЕ НАВСЕГДА! ВЫБОР ЛЮДЕЙ! ДОНЕЦК, ЛУГАНСК, ЗАПОРОЖЬЕ, ХЕРСОН, РОССИЯ!». Здійснюється акцентуація на мовній, культурній та ідеологічній несумісності і нерівності жителів різних регіонів України, зокрема йдеться про привілейоване становище вихідців із Західної України та штучність сучасної української мови.

Встановлено, що підручник « ІНФОРМАЦІЯ_2» під редакцією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з 01 вересня 2023 року по сьогоднішній день використовується для навчання учнів 11 класів шкіл у рф та на тимчасово окупованих територіях України, зокрема в Донецькій, Луганській, Запорізькій, Херсонській областях та АР Крим на підставі наказу міністерства просвіти російської федерації від 21.07.2023 № 556 «О внесении изменений в приложения № 1 и № 2 к приказу иинистерства просвещения российской федерации от 21 сентября 2022 г. № 858 «Об утверждении федерального перечня учебников, допущенных к использованию при реализации имеющих государственную аккредитацию образовательных программ начального общего, основного общего, среднего общего образования организациями, осуществляющими образовательную деятельность, и установления предельного срока использования исключённых учебников». Випуск вказаного підручника здійснено Акціонерним товариством «Просвещение», у відповідності до «Концепции преподования учебного курса «История России» в образовательных организациях российской федерации, реализующих основные общеобразовательные программы» від 2020 року, а також у відповідності до федеральної освітньої програми затвердженої Наказом иіністерства просвіти рф від 18.05.2023 № 371.

Зміст підручника « ІНФОРМАЦІЯ_2» під редакцією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 01.09.2023 по сьогоднішній день поширено та використано для навчання українських учнів 11 класів на тимчасово окупованих територіях України, зокрема в Донецькій, Луганській, Запорізькій, Херсонській областях та АР Крим, а також доведено до відома невизначеному колу осіб в рф та на тимчасово окупованій території України.

Крім того, розуміючи важливу роль освіти, як важливого інструменту формування громадянської та національної ідентичності, політичним керівництвом російської федерації, у 2022 році, після окупації частини території України, запроваджено курс на знищення української ідентичності у дітей та підлітків шкільного віку, у зв`язку з тим, що саме в рамках курсу шкільної освіти в учнів формуються уявлення про власну та сусідні держави, уявлення про інші народи та ставлення до них.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду помічника президентарф, розуміючи, що держава Україна є суверенною і незалежною, а її території в межах існуючого державного кордону є цілісними і недоторканими, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, як службова особа, з метою підтримки злочинних дій військово-політичного керівництва РФ та виправдовування їх політичного курсу спрямованого на знищення української державності, у 2023 році, за невстановлених слідством обставин, вступив у злочинну змову з ректором Московського державного інституту міжнародних відносин ОСОБА_7 , для вчинення злочинних дій пов`язаних із виготовленням, поширенням матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинені службовою особою, з використанням засобів масової інформації, за попередньою змовою групою осіб.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у 2023 році під редакцією помічника Президента РФ ОСОБА_6 та ректора Московського державного інституту міжнародних відносин ОСОБА_7 , на виконання пункту 4 переліку доручень президента російської федерації № Пр-19 від 12.01.2023, пункту 5 переліку доручень заступника голови уряду російської федерації ОСОБА_10 № ТГ-П12-610 від 20.01.2023, підготовлено та видано підручник з Історії Росії під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», який містить розділи проілюстровані зображеннями, вербальний зміст яких виражений у формі закликів-гасел, які у стислій формі імплікують ідею правильності/доцільності від`єднання від України частини території та приєднання її до росії, а отже містить заклики до зміни меж території та державного кордону України. Крім того, у даному підручнику викладено навчальний матеріал, зміст якого направлений на формування в учнів переконання у тому, що збройна агресія рф проти України, розпочата у 2014 році, та тимчасова окупація її території мають своє логічне пояснення та відповідні підстави, з яких країна-агресор діє вимушено (виправдано), а також на возвеличення і прославлення учасників цієї збройної агресії та на розпалювання ворожнечі між жителями самопроголошених утворень та підконтрольній Україні території.

Як встановлено досудовим розслідуванням, підручник «ІНФОРМАЦІЯ_2» під редакцією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складається з 2 глав (1 глава: СССР у 1945-1991 рр.; 2 глава: Російська Федерація у 1992 - початку 2020-х рр) та 37 параграфів, всього на 447 аркушах. Встановлено, що у загальному контексті своєї реалізації зміст підручника спрямований на громадянсько-патріотичне виховання учнів 11 класів загальноосвітніх установ рф, а текстові матеріали, викладені в ньому, на лінгвістичному рівні містять ознаки з вираженою негативною оцінною конотацією, конструкції і асоціації, які мають образливу семантику і викликають поняття ворога, війни, терору, жорстокості і деградації, а також розумової, моральної, політичної та етичної неповноцінності політичного та військового керівництва України, патріотично налаштованих українців та військовослужбовців ЗСУ.

У підручнику «ІНФОРМАЦІЯ_2» під редакцією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживаються висловлювання, які імплікують повідомлення про те, що у післямайданній Україні культивується і на рівні керівництва держави підтримується нацистська ідеологія, відбувається знищення історичної пам`яті, «приниження» значення святкування Дня перемоги Радянського Союзу над німецько-фашистськими загарбниками у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 років та, натомість, здійснюється героїзація представників націоналістичних рухів, які діяли на території України під час Другої світової війни, що у загальному контексті своєї реалізації культивує ідею щодо доцільності/правильності ведення росією війни проти України та боротьби з «українським неонацизмом». Вживаються слова та конструкції з вираженою позитивною і возвеличувальною конотацією для характеристики учасників СВО, зокрема збройних сил російської федерації, чеченського загону спеціального призначення «Ахмат», незаконних військових формувань, що діють на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей, та їх героїзації. Використовуються мовні засоби, які виражають переконувальну семантику і за своїм об`єктивним змістом спрямовані на формування в учнів упевненості в тому, що саме Україна винна в розпочатих проти неї військових діях з боку рф, та культивують ідеї щодо доцільності/правильності ведення росією війни проти України. Наявне висловлювання стверджувально-викривального змісту, в якому Україна та НАТО звинувачуються у підготовці агресії проти рф та планах розмістити бази НАТО в Криму, і в такий спосіб виправдовується збройна агресія рф проти України, що має на меті попередження конфлікту з НАТО, який став би неминучим після вступу України до Альянсу. Вживаються мовні засоби та лінгвістичні прийоми (негативно оцінної лексики, протиставлення за принципом «свої-чужі», «друг-ворог», «добро-зло», де «чужі/зло/ворог» - це Україна, українська влада і ЗСУ, а «свої/добро/друг» - це незаконні військові формування, що діють на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей, росія, політичне керівництво рф та зс рф, жителі тимчасово окупованих українських територій, а також вживаються у цьому контексті мовні конструкції «возвращение наших исторических земель в состав Федерации», «возвращение в единую страну», які ідентифікують ці території як такі, що історично належать рф і в загальному контексті своєї реалізації виражають значення переконування учнів у їх доцільності/правильності.

Підручник «ІНФОРМАЦІЯ_2» під редакцією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з 01 вересня 2023 року по сьогоднішній день використовується для навчання учнів 11 класів шкіл у РФ та на тимчасово окупованих територіях України, зокрема в Донецькій, Луганській, Запорізькій, Херсонській областях та АР Крим на підставі наказу Міністерства просвіти Російської Федерації від 21.07.2023 № 556 «О внесении изменений в приложения № 1 и № 2 к приказу Министерства просвещения Российской Федерации от 21 сентября 2022 г. № 858 «Об утверждении федерального перечня учебников, допущенных к использованию при реализации имеющих государственную аккредитацию образовательных программ начального общего, основного общего, среднего общего образования организациями, осуществляющими образовательную деятельность, и установления предельного срока использования исключённых учебников». Випуск вказаного підручника здійснено Акціонерним товариством «Просвещение», у відповідності до «Концепции преподования учебного курса «История России» в образовательных организациях Российской Федерации, реализующих основные общеобразовательные программы» від 2020 року, а також у відповідності до федеральної освітньої програми затвердженої Наказом Міністерства просвіти РФ від 18.05.2023 № 371.

Зміст підручника « ІНФОРМАЦІЯ_2» під редакцією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 01.09.2023 по сьогоднішній день поширено та використано для навчання українських учнів 11 класів на тимчасово окупованих територіях України, зокрема в Донецькій, Луганській, Запорізькій, Херсонській областях та АР Крим, а також доведено до відома невизначеному колу осіб в РФ та на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється урозповсюдженні матеріалів із закликами до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднані з розпалюванням національної ворожнечі, вчинені особою, яка є представником влади, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України та у виготовленні, поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинені службовою особою, з використанням засобів масової інформації, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

30.05.2024 ОСОБА_6 , у порядку та спосіб, передбачений ст. 111, ч.ч. 1, 2, 4-8 ст. 135, ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України слідчим здійснено виклик ОСОБА_6 на 10 год. 00 хв. 03, 04 та 05 червня 2024 року шляхом публікації повістки про виклик для вручення повідомлення про підозру та допиті в якості підозрюваного у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 , у зазначений у повістках про виклик час та дату до Головного слідчого управління Служби безпеки України не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки.

На даний час фактичне місце знаходження ОСОБА_6 встановити

не виявилося можливим.

Згідно з відповіддю ДЗНД СБ України № 5/4/2-7361 від 12.06.2024, підозрюваний ОСОБА_6 на даний час постійно перебуває та проживає на території держави-агресора, тобто російської федерації. На територію України з початку повномасштабного вторгнення рф, яке розпочалося 24.02.2022, вказана особа не в`їжджала, та будучи належним чином повідомленим, не з`являється без поважних причин на виклик слідчого. На даний час, у зв`язку із обізнаністю щодо кримінального переслідування за вчинені злочини, ОСОБА_6 наміру в`їжджати в Україну не має.

13.06.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

У клопотанні слідчого зазначено, що враховуючи суспільно небезпечний характер вищевказаних кримінальних правопорушень, та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання судом останнього винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із зазначених у ньому підстав, просив задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_6 не набув процесуального статусу підозрюваного, у нього була відсутня можливість конфіденційно поспілкуватись із підозрюваним, а тому відсутня правова позиція щодо здійснення його захисту.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00001045, відомості щодо якого внесеного до ЄРДР 12.10.2023, за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

30.05.2024 ОСОБА_6 у порядку та спосіб, передбачений ст. 111, ч. ч. 1, 2, 4-8 ст. 135, ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України слідчим здійснено виклик ОСОБА_6 на 10 год. 00 хв. 03, 04 та 05 червня 2024 року шляхом публікації повістки про виклик для вручення повідомлення про підозру та допиті в якості підозрюваного у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 у зазначений у повістках про виклик час та дату до Головного слідчого управління Служби безпеки України не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки.

Згідно з відповіді ДЗНД СБ України № 5/4/2-7361 від 12.06.2024, підозрюваний ОСОБА_6 на даний час постійно перебуває та проживає на території держави-агресора, тобто російської федерації. На територію України з початку повномасштабного вторгнення рф, яке розпочалося 24.02.2022, вказана особа не в`їжджала та, будучи належним чином повідомленим, не з`являється без поважних причин на виклик слідчого. На даний час, у зв`язку із обізнаністю щодо кримінального переслідування за вчинені злочини, ОСОБА_6 наміру в`їжджати в Україну не має.

13.06.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме: даними протоколу огляду сторінок в мережі Інтернет від 19.10.2023 відповідно до якого проведено огляд підручника, який використвується як навчальний посібник в навчальних закладах російської федерації та на тимчасово окупованих територіях під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 ОСОБА_7. ; даними протоколу огляду сторінок в мережі Інтернет від 02.11.2023 відповідно до якого проведено огляд відеоматеріалу під назвою «Презентация нового учебника истории», участь в якій зокрема бере помічник президента російської федерації ОСОБА_6 та ректор московського державного інституту міжнародних відносин ОСОБА_7 ; даними протоколу огляду сторінок в мережі Інтернет від 02.11.2023 відповідно до якого проведено огляд інформаційного матеріалу під назвою: «Приказ министерства просвещения росийской федерации от 21.07.2023 № 556 "О внесении изменений в приложения № 1 и № 2 к приказу министерства просвещения росийской федерации от 21 сентября 2022 г. № 858 "Об утверждении федерального перечня учебников, допущеных к использованию при реализации имеющих госудерственую акредитацию образовательных програм начального общего, основного общего, среднего общего образования организациями, осуществляющими образовательную деятельность, и установления предельного срока использования исключенных учебников»; даним висновків експертів за результатами проведення комплексної судово - психологічної експертизи від 16.04.2024 № 630/24-36/631/24-61 відповідно до якого встановлено, що у тексті підручника « ІНФОРМАЦІЯ_2. Під редакцією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 містяться заклики до зміни меж території або державного кордону України та міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та тимчасової окупації її території, глорифікація осіб, які задіяні в збройній агресії російської федерації проти України та іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , який перебуває на території російської федерації, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, в той же час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, отже існують ризики, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконними засобами впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинити нові або продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України, містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки останній перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, оголошений у державний, міждержавний, міжнародний розшук та підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку вказаної норми, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, захисником, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя