Справа № 299/868/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/359/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та продовжено цей строк, до 09.07.2024 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 05.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000102, відомості про яке 05.02.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 04.02.2024 близько 10 год ОСОБА_6 , знаходячись на проїзній частині дороги, навпроти будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки в суспільстві, підійшов до ОСОБА_8 , який в той час знаходився навпроти будинку АДРЕСА_2 , в присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які знаходились біля ОСОБА_8 , безпричинно затіяв сварку з потерпілим ОСОБА_8 , почав ображати його нецензурними словами, після чого ОСОБА_6 безпричинно наніс останньому один удар своєю правою рукою стиснутою в кулак в область правої сторони скроневої кістки його голови, один удар своїм правим ліктем в область правої сторони грудної клітки ОСОБА_8 та один удар своєю правою ногою в область правої ноги, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме травматичний субдуральний крововилив.

-2-

Після чого, через незначний час ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , разом з іншими присутніми там особами вирушили в дерев`яну бесідку, яка знаходиться на відстані близько 50 м від тильної сторони будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи у бесідці, продовжуючи свої хуліганські дії, до яких долучилися ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , ОСОБА_6 безпричинно знову почав наносити своєю правою та лівою руками стиснутими в кулак удари в область правої та лівої сторони голови ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, при цьому, словесно принижуючи гідність потерпілого ОСОБА_8 , примушував останнього визнаватися у вчиненні дій, що принижували гідність потерпілого, плював на нього. Після чого скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_12 наніс зап`ястям правої руки потерпілому ОСОБА_8 три удари в область лобної частини голови, внаслідок чого, останній отримав тілесні ушкодження.

Через деякий час, за вказівкою ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_11 увімкнув камеру на своєму мобільному телефоні та почав проводити відеозйомку ОСОБА_8 , який в той час знаходився в безпорадному стані в лежачому положенні на землі, в ході чого ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , діючи умисно, ігноруючи загально прийняті норми поведінки, з особливою зухвалістю продовжили принижувати людську гідність ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 , діючи умисно, наніс один удар своєю взутою правою ногою в область лівої сторони голови ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тяжке тілесне ушкодження.

Близько 17 год, за вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 вирушили на вулицю Щербакова в смт Королево Берегівського району, в напрямку поля, де ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою самоутвердження та ігноруючи загально прийняті норми поведінки, безпричинно, з особливою зухвалістю наніс один удар своєю правою ногою в область грудної клітини ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав на землю та в цей час, ОСОБА_10 також діючи умисно, з метою самоутвердження та ігноруючи загально прийняті норми поведінки, безпричинно, з особливою зухвалістю наніс один удар своєю правою ногою в область паху ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

09.02.2024 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.

09.02.2024 ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави, а саме до 09.04.2024.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 03.04.2024 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09.05.2024.

Ухвалою слідчого судді від 08.04.2024 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.05.2024.

Ухвалою слідчого судді від 08.05.2024 строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 09.07.2024.

Необхідність продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . слідчий мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення і з часу обрання запобіжного заходу обставини не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились. Також слідчий зазначив, що з метою повного, всебічного

-3-

та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення злочинів, у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, провести які у передбачений законом строк не представилось можливим, з об`єктивних причин, враховуючи особливу складність кримінального провадження, необхідність отримання висновків експертів, з врахуванням отриманих висновків повторно допитати підозрюваних та свідків щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень та провести з ними слідчі експерименти; вирішити питання щодо призначення комісійної повторної судової медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ; надати додаткове доручення оперативному підрозділу щодо встановлення та допиту усіх можливих свідків обставин вчинення кримінального правопорушення; з урахуванням зібраних доказів визначити остаточну правову кваліфікацію дій підозрюваних та вирішити питання щодо повідомлення останнім про зміну раніше повідомленої підозри; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у проведенні яких може виникнути необхідність; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, одне з яких (ч. 2 ст. 121 КК) відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, а тому існують заявлені ризики, які не втратили своєї актуальності, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даним ризикам, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.07.2024 без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить скувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, а саме, домашній арешт. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Слідчим суддею не враховано відсутність заявлених слідчим ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не дано оцінки тому факту, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, малолітніх дітей на утриманні, а також те, що ОСОБА_6 являється діючим військовослужбовцем стрілець-хімік 1 відділення 1 взводу охорони 4 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та підозрюваного, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду судового провадження на інший термін. Про такий розгляд не заперечив і захисник-адвокат ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити

-4-

виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що 09.02.2024 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.

09.02.2024 ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави, а саме до 09.04.2024.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 03.04.2024 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09.05.2024.

Ухвалою слідчого судді від 08.04.2024 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.05.2024.

Ухвалою слідчого судді від 08.05.2024 строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 09.07.2024.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

-5-

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 296 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2024, якою строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою продовжено до 09.05.2024та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 09.07.2024, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ст. 199 КПК України.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

-6-

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені прокурором у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними і такі відхиляються.

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та ймовірне покарання, яке очікує підозрюваного в разі доведення його винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку обставинам, з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, зокрема, наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, малолітніх дітей на утриманні, а також те, що ОСОБА_6 являється діючим військовослужбовцем стрілець-хімік 1 відділення 1 взводу охорони 4 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час

-7-

розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2024 щодо ОСОБА_13 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді