Справа №601/1013/24
Провадження № 1-кп/601/129/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження № 0000092, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17 лютого 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира танка (командира відділення), який як внутрішньо переміщена особа проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого за частиною 2 статті 286 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

17 лютого 2024 року о 06 год. 40 хв. водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_2 , із пасажирами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , рухався автодорогою Н-02 /М-06/ - Кременець - Біла Церква - Ржищів - Канів Софіївка, яка в межах с. Діброва, Кременецького району, Тернопільської області, є вулицею Кременецька, в напрямку м. Кременець від м. Почаїв смугою свого напрямку.

Рухаючись у вказаному напрямку із швидкістю близько 54 км/год., водій ОСОБА_3 не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав дозволеної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і належного виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР), а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язували його рухатися у населеному пункті (с. Діброва, Кременецького району, Тернопільської області), із дозволеною швидкістю руху, не більше 50 км/год і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Рухаючись в межах вказаної вище прямої ділянки автодороги, що навпроти будинків АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити тварину (кота), яка хаотично рухається (з постійною зміною напрямку та темпу свого руху) в межах заїзної кишені, призначеної для зупинки громадського транспорту і прилягає справа до смуги його руху та надалі починає перетинати проїзну частину смуги для руху до м. Кременець, у напрямку справа-наліво відносно руху автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_2 , негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, а застосував невиправданий відворот керма ліворуч, що призвело до втрати поперечної стійкості транспортного засобу з подальшим виникненням лівобічного заносу, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР.

Унаслідок порушення вищевказаних пунктів ПДР, ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхавши в стані заносу за межі проїзної частини дороги, а саме в лівий кювет, допустив наїзд керованим транспортним засобом на нерухому перешкоду - дерево та подальше перекидання автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_2 на ліву бокову частину, однак якби діяв у відповідності до вимог ПДР, а саме рухаючись із дозволеною на даній ділянці автодороги швидкістю, по прямолінійній траєкторії в межах своєї смуги руху до м. Кременець та вживаючи належних заходів до зменшення швидкості (реагуючи на рух тварини), без зміни напрямку свого руху ліворуч, міг запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 , яка займала місце заднього пасажира автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми грудей та живота з численними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, що призвело до масивної внутрішньої кровотечі та різкого обезкровлювання організму від яких настала її смерть на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» і належне виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.3, ПДР, а також вимог, які наведені у статті 1, абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що його показання, які він давав на досудовому слідстві є повними, достовірними і такими, що свідчать про повне визнання вини, щире каяття, допомогу та сприяння органам досудового слідства в розкритті вказаного кримінального правопорушення. Просить його суворо не карати.

Він також пояснив, що погоджується на скорочену процедуру розгляду кримінальної справи і що всі дані про скоєне кримінальне правопорушення, вірно викладенні в процесуальних документах кримінальної справи.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати. Спричинена шкода йому відшкодована.

Враховуючи те, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз"яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, щиро розкаявся, збитки відшкодував, також суд враховує думку потерпілого, який просить обвинуваченого суворо не карати, а тому слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 ч. 1 КК України.

На думку суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

По справі проведено судові експертизи, за які з обвинуваченого слід стягнути в користь держави кошти в сумі 15 902 грн. 88 коп.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових автотехнічних та транспортно-трасологічної експертиз в сумі 15 902 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дві) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок.

Скасувати арешт на автомобіль марки ««CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_2 , що накладений ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2024 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: