КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2527/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засіданняОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» та ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року, -

за участю:

представника - адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на корпоративні права наступних юридичних осіб:

- ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» (), які належать: 50 % ОСОБА_9 та 50 % ОСОБА_10 ;

- ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» (), які належать 100 % ПрАТ «Квіти Львова» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_9 ), шляхом тимчасової заборони права на відчуження і розпорядження частками, вчинення будь-яких цивільно-правових дій, правочинів, укладення договорів щодо відчуження корпоративних прав, а також заборонити державним реєстраторам, нотаріусам і акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії щодо змін у статутних документах товариства, вчинення будь-яких інших реєстраційних дій щодо цих суб`єктів господарювання, в тому числі внесення будь-яких змін щодо вказаних товариств в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в інтересах ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» та ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь», в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строків на апеляційне оскарження апелянт вказує, що розгляд клопотання прокурора в суді першої інстанції відбувся без участі представника власників майна, копію оскаржуваної ухвали Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023 року представник отримав лише 23.02.2024 року, про що міститься відповідна розписка в матеріалах справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт звертає увагу суду, що корпоративні права ТОВ «Басейн центрального будинку художника» та ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» не є доказом вчинення кримінального правопорушення, у розумінні ст. 98 КПК Україні, та не можуть підлягати спеціальній конфіскації, у розумінні ст. 96-1 КК України. ТОВ «Басейн центрального будинку художника» є юридичною особою, яка не має жодного відношення до кримінальних правопорушень, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001476, жодній посадовій чи службовій особі цього суб`єкта господарювання про підозру у повідомлялося.

Автор апеляції вказує, що накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Басейн центрального будинку художника», ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» призвело до безпідставного втручання в право приватної власності цих компаній та неспівмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, меті застосування арешту майна. У результаті чого ТОВ «Басейн центрального будинку художника», ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» не може реалізувати свої права щодо належного їм майна та його управління.

Зазначає, що заборона державним реєстраторам, нотаріусам та акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії щодо змін у статутних документах ТОВ «Басейн центрального будинку художника», ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь», а також вчинення будь-яких інших реєстраційних дій, в тому числі вносити будь-які зміни щодо ТОВ «Басейн центрального будинку художника», ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не ґрунтується на нормах права та не відповідає завданню та меті накладення арешту, та не відповідає визначенню майна згідно законодавства України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 та просила її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» та ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» - адвокатом ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а її апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001476 від 26.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження зазначено, що ОСОБА_9 за попередньою змовою із службовими особами НСХУ, а саме головою спілки ОСОБА_11 , заступником голови ОСОБА_12 , головою Львівської обласної організації НСХУ ОСОБА_13 та іншими, використовуючи підконтрольні йому юридичні особи ТОВ Компанія управління проектами «Акрополь» (), ТОВ Адміністратор» (), ТОВ «Західний регіональний консалтинг центр» (), ТОВ «Центр розвитку нерухомості» (), TOB «К17» (), ПрАТ «Квіти Львова» () та інші, заволодів нерухомістю НСХУ за адресами: АДРЕСА_1 ; м. Львів, вул. Мучна, 32: Львів, вул. Міцкевича, 9; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 -5.

Також зазначено, що 19.07.2007 року між НСХУ та ТОВ «Компанія правління проектами «Акрополь» в особі директора ОСОБА_9 укладено договір оренди нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 14456 кв. м разом із земельною ділянкою площею 26240 кв. м з розміром орендної плати 1 грн. на місяць.

У подальшому 02.04.2008 року сторонами укладено додаткову угоду до даного договору, відповідно до якої договір оренди від 19.07.2007 розірвано. Цього ж дня між НСХУ та ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» укладено договір довірчого управління, метою якого є ефективне прибуткове управління, підтримання майна у належному стані, збільшення вартості майна.

08.08.2008 року сторонами внесено зміни до вказаного договору довірчого управління від 02.04.2008 року відповідно до яких НСХУ зобов`язується не відчужувати нерухоме майно, що є об`єктом управління.

Після цього НСХУ 06.10.2008 створено ПОГ «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» зі статутним фондом 2 783 868 грн. за рахунок передачі приміщень за адресою: АДРЕСА_5 до статутного фонду товариства, яке було передане 02.12.2008 року.

У подальшому між ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСІІЕРТ» (, 50,1% статутного капіталу володіє ОСОБА_9 ), та ТОВ «КУП «Акрополь» (, в особі ОСОБА_9 ) укладено договір № 25/09/2014 від 25.09.2014 про поточний та капітальний ремонт майнового комплексу загальною площею 13907,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_5 .

Після цього 09.01.2019 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору № 25/09/2014, якою засвідчено виконання будівельних робіт у повному обсязі та зафіксована заборгованість ТОВ «КУП «АКРОПОЛЬ» перед ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСПЕРТ» у розмірі 2 050 345 грн.

У подальшому 24.01.2022 між ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСПЕРТ» та ТОВ «КУП «Акрополь» укладено додаткову угоду до договору № 25/09/2014, якою визначено, що з метою мирного врегулювання спору, враховуючи непогашення ТОВ «КУП «Акрополь» заборгованості за виконані будівельні роботи перед ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСПЕРТ», сторони дійшли згоди про розподіл майна, що переходить у власність кожної із сторін на підставі вказаної додаткової угоди, детальний опис та характеристика якого зазначається в акті розподілу.

Відповідно до акту розподілу додаткової угоди № 2 до договору № 25/09/2014 до ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСПЕРТ» переходить право власності на наступні об`єкти нерухомості розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: кузня з резервуаром літ. «Л-1» площею 57,4 кв. м.; складське приміщення літ. «П-1» площею 157,1 кв. м.; творча майстерня літ «К-1» площею 22,4 кв. м.; приміщення компресорної станції літ. «О-1» площею 21,2 кв. м.; водонапірна вежа з резервуаром літ. «Ж-1» площею 207,6 кв. м.; АЗК літ. «М-1» площею 122,6 кв. м.; бункер сипучих матеріалів літ. «Ж-1» площею 87,1 кв. м.

Водночас згідно вказаного акту розподілу ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» набуває у власність будівлі скульптурного цеху (буд. Р- з 2 площею 1575,8 кв. м), виробничого (буд. Л-3 площею 2293,8 кв. м) і адміністративного корпусу (буд. Х-4, площею 2491,7 кв. м).

Поряд з цим, за договором № 25/09/2014 від 25.09.2014 не передбачена можливість переходу права власності на приміщення за результатами виконаних будівельних робіт, а також НСХУ не надавала згоди на перехід права власності на приміщення в рахунок погашення заборгованості ТОВ «КУП «Акрополь» перед ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСПЕРТ».

Станом на час укладення вказаних договорів майно за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32 належало на праві власності НСХУ на підставі свідоцтва П-678 від 11.07.2002.

У подальшому 27.01.2022 року державним реєстратором Белзької міської ради Львівської області ОСОБА_14 зареєстровано право власності на вказані приміщення за адресою: АДРЕСА_5 за ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСПЕРТ».

Після цього 09.02.2022 року зареєстровано ТОВ «Львівська експериментальна фабрика» (), керівником якого є ОСОБА_9 , а 100 % власником ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСПЕРТ», та 15.02.2022 зазначені вище приміщення внесені до його статутного капіталу.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: кузня з резервуаром літ. «Л-1» площею 57,4 кв. м., складське приміщення літ. «П-1» площею 157,1 кв.м., творча майстерня літ «К-1» площею 22,4 кв.м., приміщення компресорної станції літ. «О-1» площею 21,2 кв.м., водонапірна вежа з резервуаром літ. «Ж-1» площею 207,6 кв. м., АЗК літ. «М-1» площею 122,6 кв. м, бункер сипучих матеріалів літ. «Ж-1» площею 87,1 кв.м. належать на праві власності ТОВ «Львівська експериментальна фабрика».

Таким чином, ОСОБА_9 за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСПЕРТ» та НСХУ, використовуючи підконтрольні йому юридичні особи ТОВ «КУП «Акрополь», ТОВ «Львівська експериментальна фабрика» та ТОВ «Національна компанія «УКРЕКСПЕРТ», заволодів приміщеннями НСХУ за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32, внаслідок чого спілці завдано майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того зазначено, що 02.04.2008 між НСХУ (орендодавець) та ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» в особі ОСОБА_9 (орендар) було укладено договір оренди з правом викупу, відповідно до якого нерухоме майно - будівля павільйону /літ.А-1/ площею 483,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , передано ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» в оренду з правом викупу.

Відповідно до п. 1.4 вказаного договору вартість об`єкту оренди було визначено в розмірі 6 500 000 грн., розмір оренди складав 1 гривню на рік. Пунктом 2.2 договору визначено, що право власності на об`єкт оренди в орендаря виникає після внесення ним повної вартості об`єкта оренди.

В подальшому 08.04.2010 між НСХУ та TOB «Адміністратор» (код ЄДРП '1У 35185929), керівником, власником і кінцевим бенефіціаром якого є ОСОБА_9 , укладено договір оренди з правом викупу вказаної будівлі павільйону, при цьому її вартість зазначено уже в розмірі 1 900 000,00 гри.

Після цього, 18.02.2011 ОСОБА_9 , діючи як директор ТОВ «Адміністратор», укладає з НСХУ договір купівлі-продажу цього ж павільйону вже за 53 052,73 грн. при зазначенні його вартості у цьому ж договорі в розмірі 568 605,00 грн.

Того ж дня, 18.02.2011 укладено договір поруки, відповідно до якого ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» в особі ОСОБА_9 (поручитель), ТОВ «Адміністратор» в особі ОСОБА_9 (боржник) та НСХУ (кредитор) узгодили поруку перед кредитором: за виконання боржником зобов`язання щодо сплати грошової суми в розмірі 53 052,73 грн. за договором купівлі-продажу.

Після цього, 01.12.2015 між ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» та НСХУ було підписано акт звірки, відповідно до якого заборгованість НСХУ перед ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» за надання юридичних послуг по договору надання юридичних послуг від 02.06.2008 року становить 1235411,18 грн. в рахунок погашення яких і було зараховано вартість павільйону у розмірі 53052,73 грн. (павільйон /літ.А-1/ площею 483,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ТОВ «Адміністратор» ().

Таким чином ОСОБА_9 за попередньою змовою із службовими особами НСХУ, використовуючи підконтрольні йому юридичні особи ТОВ «Адміністратор» та ТОВ «КУП «Акрополь» заволодів приміщенням НСХУ за адресою: м. Львів, вул. У. Самчука, 26, внаслідок чого спілці завдано майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Поряд з цим зазначено, що 06.10.2017 протоколом НСХУ № 2 при головуванні ОСОБА_11 надано дозвіл на створення ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» (Київ, Січових Стрільців 1-5) та визначено статутний капітал у розмірі 15 445, 12 грн. за рахунок нерухомого майна (Київ, Січових Стрільців 1-5), та надано дозвіл на вилучення із користування НСХУ земельної ділянки на користь ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника», відчуження корпоративних прав НСХУ в ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» інвестору, при цьому кошти від продажу корпоративних прав направити на капітальний ремонт Центрального будинку художника та/або базу творчості і відпочинку смт. Седнів Чернігівської області, або фінансування статутної діяльності.

У подальшому 05.12.2017 протоколом НСХУ №3 вирішено надати дозвіл на створення ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» (Київ, Січових Стрільців 1-5); сформувати статутний капітал 15 445,12 грн. за рахунок нерухомого майна (Київ, Січових Стрільців, 1-5); надати дозвіл на вилучення із користування НСХУ з/д на користь ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника»; надати дозвіл на відчуження корпоративних прав НСХУ в ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» інвестору; кошти від продажу корпоративних прав направити на капітальний ремонт Центрального будинку художника та/або базу творчості і відпочинку смт. Седнів або фінансування статутної діяльності.

Також 05.12.2017 НСХУ прийнято рішення, оформлене протоколом № 22, яким вирішено створити ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» та визначено ціну відчуження корпоративних прав НСХУ в ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» інвестору 2 100 000 грн.

Після цього 27.12.2017 НСХУ передано ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» нерухоме майно, а саме будинок художника літ А, група приміщень №2, загальною площею 5 кв. м, басейн-охолоджувач АДРЕСА_6 .

В подальшому, 12.01.2018 укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» між НСХУ та ПрАТ «Квіти Львова» (керівником і власником якого є ОСОБА_9 ) та змінено склад засновників.

22.01.2018 протоколом № 1/2018 Загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» у зв`язку із відчуженням корпоративних прав змінено склад засновників ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» на ПАТ «Квіти Львова»; затверджено новий статут; ОСОБА_15 та ОСОБА_9 уповноважено провести реєстраційні зміни.

Таким чином ОСОБА_9 за попередньою змовою із службовими особами НСХУ, заступником голови ОСОБА_12 , використовуючи підконтрольну йому юридичну особу ПрАТ «Квіти Львова», заволодів майном НСХУ за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 1 - 5, внаслідок чого спілці завдано майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, майно за адресою АДРЕСА_1 що належить на праві власності ТОВ «Адміністратор» (); за адресою м. Львів, вул. Мучна, 32 належить на праві власності ТОВ «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» (); будинок художника літ. А, група, приміщень №2 (загальна площа 5 кв.м.) із складовою частиною об`єкта нерухомого майна басейном-охолоджувачем (загальна площа 242 кв.м.) літ. Б за адресою АДРЕСА_6 належить на праві власності ТОВ «Басейн центрального будинку художника» ().

Об`єкти нерухомості за адресами: м. Львів, вул. Уласа Самчука, 26 що належить на праві власності ТОВ «Адміністратор» (); будинок художника літ. А, група приміщень №2 (загальна площа 5 кв.м.) із складовою частиною об`єкта нерухомого майна басейном-охолоджувачем І загальна площа 242 кв.м.) літ. Б м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 1 - 5 належить на праві власності ТОВ «Басейн центрального будинку художника» (), містить ознаки речових доказів та відповідає критеріям речового доказу, які визначені у ст. 98 КПК України, а саме вказані об`єкти нерухомості були об`єктами кримінально-протиправних дій. У зв`язку з цим, постановою слідчого дані об`єкти були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також постановою слідчого корпоративні права ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» (), які належать: 50 % ОСОБА_9 та 50 % ОСОБА_10 ; ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» (), які належать 100 % ПрАТ «Квіти Львова» () визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

05.12.2023 року (клопотання датоване 04.12.2023) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права наступних юридичних осіб:

- ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» (), які належать: 50 % ОСОБА_9 та 50 % ОСОБА_10 ;

- ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» (), які належать 100 % ПрАТ «Квіти Львова» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_9 ), шляхом тимчасової заборони права на відчуження і розпорядження частками, вчинення будь-яких цивільно-правових дій, правочинів, укладення договорів щодо відчуження корпоративних прав, а також заборонити державним реєстраторам, нотаріусам і акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії щодо змін у статутних документах товариства, вчинення будь-яких інших реєстраційних дій щодо цих суб`єктів господарювання, в тому числі внесення будь-яких змін щодо вказаних товариств в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2023 року вказане клопотання прокурора задоволено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказані корпоративні права, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказані корпоративні права, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінальних правопорушень та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, всупереч доводам представника.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінальних проваджень та попередньою кваліфікацією вчинених кримінально-протиправних діянь.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси фізичної особи з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що корпоративні права, на які прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідають критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено їх відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що вищезазначені корпоративні права відповідають критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представника, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з внесеними доповненнями до неї, - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на корпоративні права наступних юридичних осіб:

- ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» (), які належать: 50 % ОСОБА_9 та 50 % ОСОБА_10 ;

- ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» (), які належать 100 % ПрАТ «Квіти Львова» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_9 ), шляхом тимчасової заборони права на відчуження і розпорядження частками, вчинення будь-яких цивільно-правових дій, правочинів, укладення договорів щодо відчуження корпоративних прав, а також заборонити державним реєстраторам, нотаріусам і акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії щодо змін у статутних документах товариства, вчинення будь-яких інших реєстраційних дій щодо цих суб`єктів господарювання, в тому числі внесення будь-яких змін щодо вказаних товариств в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Басейн Центрального Будинку Художника» та ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь» - адвоката ОСОБА_6 , -залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4