Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1206/23
Провадження № 1-кп/506/12/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2024с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження ,внесене до ЄРДР 29.08.2023 року за №0000840 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Красні Окни Одеської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , перебуваючи 29 серпня 2023 року близько 09.00 г на території центрального парку ,розташованого по вул. Соборній в с.м.т. Окни Подільського району Одеської області , у період дії воєнного стану , який у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб і Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі і 26.07.2023 року Указом Президента України № 451/2023 продовжено на 90 днів , побачив на дерев`яній лавці мобільний телефон і у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , упевнившись ,що його дії залишаються ніким не поміченими, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з дерев`яної лавки мобільний телефон марки « Realme C35» жовтого кольору, вартістю 5193 (п`ять тисяч сто дев`яносто три )грн 60 коп , у силіконовому прозорому чохлі ,вартістю 199,20 грн , з сім-картами мобільного оператора ПРАТ «Водафон» вартістю 100 грн та мобільного оператора «Lifecell» вартістю 75 грн , які належали ОСОБА_7 , завдавши останній матеріальних збитків на загальну суму 5567 грн 80 коп.

Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав , щиросердно розкаялася, повідомивши суду, що він працював робітником служби благоустрою Окнянської селищної ради і 29 серпня 2023 року вранці поливав у парку клумби . Коли вони з напарником завершили роботу, то він мав віднести шланги у підсобне приміщення. Проходячи у цей час біля однієї із лавок , він помітив на ній телефон. Він його взяв і поклав до карману , але наміру вкрасти у нього не було .Він не розуміється на сенсорних телефонах і тому хотів забрати телефон додому, показати комусь із своїх дітей, щоб ті зателефонували до власника та повідомили про знахідку. Але в той же день, в кінці робочого дня , до нього прийшли працівники поліції і він добровільно повернув телефон. Він розуміє, що вчинив неправильно , але він вважає, що він не крав телефон, а знайшов його.

Потерпіла ОСОБА_7 суду повідомила ,що 29 серпня 2023 року вона разом з молодшим братом в с.м.т. Окни вранці сиділи в парку на лавочці. Вона дала брату телефон, а потім відволіклася і не проконтролювала, куди саме він його поклав . У парку у цей час були робітники, які прибирали парк . Потім прийшла її тітка і вони всі разом пішли по справах. Через хвилин 10, після того, як вони пішли з парку , вона виявила, що телефону немає. Одразу вона не згадала, де саме він зник і вони пішли по магазинах питати, чи ніде не залишили, а потім виявили, що телефон скоріше за все залишили у парку. Але і у парку телефона не знайшли, а працівників, які там прибирали вже не було. І вона, і тітка ,і батьки неодноразово телефонували на її телефон ,але ніхто не відповідав. Тоді написали СМС з проханням повернути телефон, після чого телефон вимкнули. Вони повідомили у поліцію і в той же день ввечері телефон їй повернули .Будь-яких претензій вона немає, телефон повернули у такому ж стані як був.

І потерпіла , і її законний представник просили призначити обвинуваченому несуворе покарання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що він 29 серпня 2023 року разом з ОСОБА_4 працювали у парку в с.м.т. Окни , поливали клумби. Потім ОСОБА_4 зібрав шланги та відніс їх до господарського приміщення Пізніше вони протягом дня продовжували виконувати роботу і він чув, як у кишені брюк ОСОБА_4 дзвонив телефон, але він звернув увагу на те , що мелодія дзвінка інша, ніж була раніше у Куанишева .Він задав питання останньому з цього приводу, але той так і не відповів. Самого телефону він не бачив , так як ОСОБА_10 намагався вимкнути його, не витягуючи з кармана.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомив , що він був безпосереднім керівником ОСОБА_4 , коли той працював у службі благоустрою Окнянської селищної ради . Він зазвичай щодня вранці визначав для працівників об`єм роботи і протягом дня перевіряв виконання цих завдань. Якщо у працівників виникали будь-які проблеми або питання, вони мали можливість або повідомити йому безпосередньо, або зателефонувати йому. Однак щодо виявлення ОСОБА_4 телефону в парку останній йому не повідомляв , а про ці події йому стало відомо на наступний день після події від працівників поліції.

Судом також були дослідженні письмові докази, надані прокурором :

- витяг із ЄРДР від 29 серпня 2023 року за №0000840 , згідно з яким за заявою ОСОБА_12 внесені відомості про заволодіння невідомою особою з лавки у центральному парку в с.м.т. Окни мобільного телефону марки « Realme C35» жовтого кольору, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 / а.п.48-49 /;

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_12 від 29 серпня 2023 року про викрадення у центральному парку в с.м.т. Окни з лавки шляхом вільного доступу мобільного телефону марки « Realme C35» жовтого кольору , у силіконовому прозорому чохлі , з сім-картами мобільного оператора ПРАТ «Водафон» та мобільного оператора «Lifecell» загальною вартістю близько 5000 грн ( а.п.56-57) ;

- протокол огляду місця події від 29 серпня 2023 року з фототаблицями , в ході якого було оглянуто центральний парк в с.м.т. Окни, де було викрадено телефон ,який належав ОСОБА_7 ( а с. 59-67 );

- заява ОСОБА_4 від 29 серпня 2023 року про добровільну видачу мобільного телефону марки « Realme C35» жовтого кольору , у силіконовому прозорому чохлі (а.с.68);

- протокол огляду від 29.08.2023 року ,з відеозаписом , в ході якого з 16.00 до 16.05 г у службовому приміщенні №19 у будівлі ВПД №2 в с.м.т. Окни по вул.Устима Кармелюка ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон марки « Realme C35» жовтого кольору , у силіконовому прозорому чохлі , який він таємно викрав з лавки в центральному парку с.м.т. Окни 29 серпня 2023 року / а.с. 69-73 /, який в подальшому був визнаний речовим доказом ( а.с.74-75 )

-розписка ОСОБА_7 про отримання нею від слідчого мобільного телефону марки « Realme C35» жовтого кольору , у силіконовому прозорому чохлі , з сім-картами мобільного оператора ПРАТ «Водафон» та мобільного оператора «Lifecell (а.п.76 );

- протокол огляду мобільного телефону марки « Realme C35» жовтого кольору , у силіконовому прозорому чохлі , з сім-картами мобільного оператора ПРАТ «Водафон» та мобільного оператора «Lifecell» зі скріншотами вхідних дзвінків вказаного телефону , дозвіл на огляд якого надала ОСОБА_7 , де зафіксовано понад 15 вхідних пропущених дзвінків з різних телефонів, в тому числі один відхилений.( а.с.78-90 )

- протокол слідчого експерименту від 30 вересня 2023 року, з фототаблицями , в ході якого обвинувачений ОСОБА_13 показав та розказав як саме він знайшов у парку в с.мт. Окни мобільний телефон жовтого кольору ( а.с.113-120)

Згідно із висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №3874/23 від 01 вересня 2023 року , вартість мобільного телефону марки « Realme C35» жовтого кольору, вживаного складає - 5193 (п`ять тисяч сто дев`яносто три )грн 60 коп , силіконовий прозорий чохол ,вживаний - 199 ,20 грн ; сім-карта мобільного оператора ПРАТ «Водафон» - 100 грн ; сім-карта мобільного оператора «Lifecell»- 75 грн ( а .с. 93-97).

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши їх з точки зору достатності, допустимості та достовірності , суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена повністю, і дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна ,в умовах воєнного стану.

Посилання обвинуваченого на те , що він не мав наміру викрасти телефон , а в майбутньому хотів , скориставшись допомогою сторонніх , повернути телефон власнику, суд сприймає лише як бажання применшити свою винуватість та уникнути відповідальності. Так , у обвинуваченого при реальному бажанні повернути телефон були необмежені можливості для звернення як до колег по роботі ,так і до безпосереднього керівника, або ж продавців магазинів , які розташовані поряд з центральним парком , де реалізуються мобільні телефони, для допомоги у поверненні телефону. Натомість, обвинувачений уникав таких можливостей, що підтвердили свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Так, визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.

Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.

Про те, що майно, доступ до якого був неутруднений, має власника, що воно тимчасово з якихось причин опинилося поза увагою останнього, що власник фактично не втратив над ним контролю і завжди може його поновити, а також те, що особа, яка виявляє таке майно й заволодіває ним, фактично викрадає його, можуть свідчити такі обставини:

- індивідуальні відмінні ознаки предмета майна (тип, вид, найменування, особливості тощо), з вигляду яких винна особа в змозі визначити власника майна;

- конкретна характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, яка дає можливість визначити (побачити, виявити) межі приватності місця знаходження майна;

- зазвичай нетривалий час, упродовж якого у винної особи визріває і реалізується намір заволодіти майном;

- причини появи майна на місці виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним.

Усталена судова практика виходить з того, що заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала, кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна (постанова Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, справа №128/984/17). .

Крім того , Верховний Суд у постанові від 18 липня 2019 року у справі №761/31918/14-к зазначив, що заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна. На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Так , як встановлено судом , на викрадений ОСОБА_4 телефон надходило понад 15 дзвінків, один із яких відбувся у присутності свідка ОСОБА_16 і при реальному бажанні обвинуваченого повернути телефон , навіть за відсутністю навиків користування сенсорним телефоном, у останнього була можливість скористатися допомогою ОСОБА_17 , повідомивши останнього про знахідку. Крім того, як повідомила потерпіла, після звернення СМС - повідомленням на номер викраденого телефону з проханням його повернути, телефон одразу був вимкнений, що свідчить про те, що ОСОБА_4 , розуміючи, що власник шукає телефон, уникав можливості повернути телефон ,бажаючи обернути його на свою власність, жодних дій на повернення телефону не вчиняв ,заховавши телефон до кишені та залишив місце викрадення телефону, що свідчить саме про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.1485 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення , що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів , також повною мірою вивчено особу обвинуваченого.

Обвинувачений ,хоч і заперечуючи бажання обернути телефон у свою власність, щиросердно шкодував про вчинене , просив вибачення у потерпілої, завдана матеріальна шкода відшкодована, на обліку у нарколога не перебуває , за місцем проживання та колишнім місцем роботи характеризується позитивно , є особою похилого віку, раніше не судимий .

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого ОСОБА_4 , складеною органом пробації відповідно до положень ст.314-1 КПК України , судом прийнято до уваги висновок щодо середнього ризику повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства. .

Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання . Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень .

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала, що виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Враховуючи все вище викладене, а також беручи до уваги позицію прокурора та потерпілої і її законного представника, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку та з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 , п.2 ч.3 ст. 76 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України і вважати переданими потерпілій ОСОБА_7 .

Арешт на майно не накладався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 / п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один ) рік та покласти на нього обов`язки згідно із п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази вважати переданими потерпілій ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1