Справа № 755/4684/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "11" червня 2024 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000602 від 21.02.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утримані доньку 2017 року народження, працюючого водієм експедитором в ТОВ «Сладодар», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2024, ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, приблизно о 23:20, під`їхавши на автомобілі марки ГАЗ модель 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , припаркувався за автомобілем DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 .

Оскільки ОСОБА_7 , не влаштовувало, що автомобіль DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , тривалий час, займає місце, де він зазвичай паркувався, він вирішив зняти колеса із вищезазначеного автомобілю.

Реалізуючи свій умисел, та усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 підійшов з правої сторони до автомобіля DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , з якого зняв колесо марки «FULDA» вартістю 1 930 грн. 50 коп., з залізним диском для авто вартістю 750 грн., після чого продовжуючи свої злочинні дії, зняв колесо марки «TIGER» вартістю 1626 грн. 30 коп. з залізним диском для авто вартістю 750 грн. та вісім металевих болтів вартістю 432 грн., які поклав до свого авто.

Після чого, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку в сумі 5 488 гривень 80 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Показав, що проживає разом з дружиною малолітньою донькою та сином- інвалідом по АДРЕСА_2 , що в м. Києві, працює водієм- експедитором, та є матеріально відповідальною особою за товар, який залишається в його автомобілі на ніч. Тому обрав нічною стоянкою гарно освітлене місце з відеонаглядом, оскільки його неодноразово обкрадали. З вересня 2023 року на «його місце» почав паркуватись DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , на всі зауваження та прохання не паркуватись у визначеному місці власника DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 не реагував. Так, 18.02.2024 року о 23:00 вирішив зняти два колеса з правого боку про що повідомив охоронцю ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), сказавши йому, що зніму колеса та підкачаю, оскільки мав намір перетягти авто DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 на інше місце. 20.02.2024 року, ОСОБА_7 зателефонував охоронець ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), та повідомив що його розшукує поліція за крадіжку двох колес з легкового автомобілю DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , після чого він приїхав та відразу видав два колеса працівникам поліції. Наміру красти колеса не мав.

Таку позицію обвинуваченого, суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнути покарання за вчинене.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , суду показав, що до 7січня 2024 року почав паркувати авто за межами стоянки на «місці обвинуваченого ОСОБА_7 », 20.02.2024 року близько 7:30 прийшовши до місця де паркував своє авто (поблизу парковки за адреосю АДРЕСА_3 ) побачив, що відсутні два правих колеса (переднє та заднє) його транспортного засобу DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , спочатку сходив до охорони приватної парковки, запита чи не бачили вони куди поділись колеса, після негативної відповіді охоронців звернувся до поліції з заявою про крадіжку. На наступний день слідча запросила до відділення поліції щоб оглянути колеса, які були знайдені. У відділенні поліції були колеса які зняли з його транспортного засобу DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , які і впізнав по фарбі на дисках. Слідча сказала, що колеса є речовими доказами і будуть повернуті після суду. Через, що прийшлось купити нові колеса, що призвело до матеріальних затрат.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що працює охоронцем у на стоянці біля якої паркує своє авто обвинувачений ОСОБА_7 , місце на якому обвинувачений паркує своє авто не відноситься до території приватної парковки, та не закріплене ні за ким на праві приватної власночті. Так 18.02.2024 року після 22 голини ночі, бачив, як ОСОБА_7 знімає колеса, на запитання навіщов він це робить, останні сказав, що хоче зняти накачати колеса та відтягти з «його місця» авто DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , яке заважає йому паркуватись. З потерпілим спілкувався, запитутвав навіщо він притягнув сюди поломане авто DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , потерпілий повідомив, що займається продажем автомобілів, дане авто поломане, поставив тимчасово на це місце. ОСОБА_7 неодноразово просив, охоронців, щоб попросили потерпілого ОСОБА_8 йому зателефонувати, щоб попросити потерпілого не паркувати авто DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , на цьому місці, оскільки на це місце завжди паркує авто обвинувачений ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_12 , у судовому засіданні, показав що працює охоронцем на приватній стоянці в АДРЕСА_4 , 20.02.2024, територія на якій паркували свої автомобілі обвинувачений та потерпілий не контролюється охороною приватної стоянки, на якій останній працює. 20.02.2024 потерпілий ОСОБА_8 прийшов на стоянку до нього та почав кричати, що він вкрав його колеса, оскільки свідок декілька разів, через не паркувати автомобіль там де потерпілий його залишив. Отримавши негативну відповідь потерпілий викликав поліцію. Поліція прибувши на місце крадіжки, попросили увімкнути запис з камер відеоспостереження, під час перегляду якого було видно, що колеса знімає обвинувачений ОСОБА_7 , знявши поклав колеса до себе у авто «Газель». Свідок неодноразово спілкувався з потерпілим та просив перепаркувати авто DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 . На прохання останній ніяк не реагував, а щоразу починав кричати та казав, що паркується де захоче .

Від допиту свідка ОСОБА_14 прокурор відмовився в судовому засіданні та в подальшому на його допиті не наполягав.

Суд оцінює показання свідків належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Крім того, в ході судового розгляду були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_7 :

-Протоколом огляду місяця події від 20.02.2024 року який розпочато о 12:06 закінчено 12:24, об`єктом огляду є автомобіль DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 , в ході огляду якого було виявлено відсутність двух колес переднього і заднього з правої сторони авто (том 1 а.с. 67-68);

-Ілюстративною таблицею до протоколу огляду місця події від 20.02.2024 року за адресою АДРЕСА_3 (том 1 а.с.69-70);

-Протоколом огляду предметів від 21.02.2024 року відповідно до якого було встановлено, що 18.02.2024 року о 23:20 обвинувачений ОСОБА_7 зняв колеса з авто DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 та поклав до свого транспортного засобу (том 2 а.с.72-88);

-Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 21.02.2024 відповідно до якої відеозаписи з камер спостереження, що розташовані за адресою АДРЕСА_3 , на DVD носії визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (том 1 а.с.89-90);

-Протоколом огляду місця події від 20.02.2024 року який розпочато о 18:10 та закінчено о 18: 53 відповідно до якого ОСОБА_7 видав два колеса 15 діаметру, які належали власнику авто DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_2 потерпілому ОСОБА_15 (том 1 а.с.91-93);

-Ілюстративною таблицею до протоколу огляду місця події від 20.02.2024 року за адресою: перех. Вул. Черчилля, 2 та вул. Топоровського (т.1 а.с. 94-96);

-Постанова про визнання та приєднання речових доказів від 21.02.2024 року відповідно до якої колесо з маркуванням FULDA опечатане клейкою стрічкою та скріплено пломбою NPP 0151790, NPP-0151793, з залізним диском для авто, колесо з маркуванням TIGER опечатане клейкою стрічкою та скріплене пломбою NPP0151790, NPP015793 з залізним диском для авто та 8-ми металевих болтів (т.1 а.с. 97);

-Квитанція про отримання на зберігання речових доказів , а саме колеса 2-шт, болти 8-шт (т.1 а.с. 98);

-Протоколом огляду предметів від 21.02.2024 року, огляд розпочато о 11:00 закінчено об 11:30 (т.1 а.с.99-102);

-Звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, № 998/24 від 21.02.2024 року (т.1 а.с.103);

-Висновок експерта № 998/24 від 21.02.2024 відповідно до якого ринкова вартістю товару з урахуванням зносу за одиницю продукції становить: залізний диск для автомобіля DACIA LOGAN діаметром 15 см, 750 грн за 1 шт, (2 шт 1500 грн.) гума з написом FULDA 1930грн.50 к., гума TIGER 1626 грн. 30 к., та металевий болт вартість 54 грн. ( 432 грн на 8 шт) (т.1 а.с. 104 -108);

-Ухвала про накладення арешту вилучене в ході огляду місця події від 23.02.2024 року (т. 1 а.с. 110-113);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.03.2024, який розпочато о 16:34 та закінчено о 16:48 за участю потерпілого та підозрюваного відповідно до якого встановлена послідовність дій, що в подальшому було викладено в обвинувальному акті (а.с. 119-124).

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник не наполягали на перегляді відеозапису з камер спостереження події вчинення кримінального правопорушення, оскільки події зафіксовані на відеозаписі ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищезазначені докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що об`єктивно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим дають суду підстави для висновку про винуватість ОСОБА_7 у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, разом з тим, розповів про обставини скоєного ним кримінального правопорушення, детально описуючи при цьому механізм вчинення кримінального правопорушення та конкретний спосіб заволодіння майном потерпілого, заперечивши корисливий мотив.

Показання ОСОБА_7 щодо, місця, часу та механізму вчинення кримінального правопорушення узгоджуються з обставинами викладеними в обвинувальному акті, та відповідають об`єктивній стороні крадіжки, що виразились у таємному, незаконному безоплатному, поза волею власника вилученні чужого майна.

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнається судом як метод захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене і спростовується вищенаведеними доказами.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, характеризується за місцем роботи та проживання позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню доньку 2017 року народження, та сином з інвалідністю, раніше не судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття,

Як наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19, щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини обвинуваченим, а є відповідним ставленням до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Щире каяття, згідно зі ст. 66 КК України, визнається обставиною, що пом`якшує покарання, якщо воно ґрунтується на визнанні особою провини, висловленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

Суд, дійшов висновку, що матеріали справи не містять будь-якого доказу про наявність дійсно щирого каяття з боку обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При призначенні покарання суд, не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання відсутності обставин, що обтяжують покарання, те що обвинувачений ОСОБА_7 правдиво розказав про обставини вчиненого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, поверненням потерпілому викраденого майна, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про можливість та необхідність призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім. Суд також покладає на обвинувачену обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, підготовчого судового засідання потерпілим ОСОБА_8 було заявлено позов про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Суд, дослідивши оригінал цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 прийшов до висновку про залишення позовних вимог без розгляду, виходячи з наступного.

Форма і зміст поданого цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, які регулюють порядок подачі позову.

Відповідно до положень ч.ч.1,4,5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відповідно до вимог ч. 3. ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Так, позовна заява подана потерпілим ОСОБА_8 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме: за проведення експертизи №998/24 від 21.02.2024 - 320 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371,373,374,376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_7 , згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - залишити без розгляду.

Арешт накладений ухвалою від 23.02.2024 року на два колеса з залізними дисками та вісім болтів - скасувати

Речові докази: DVD - диски залишити в матеріалах кримінального провадження

Колесо марки FULDA та колесо маркування TIGER з залізним диском для авто та 8(вісім металевих болтів, які постановою від 21.02.2024 року визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження - повернути потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя