КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/13/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001758 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

По справі вирішено питання про цивільний позов, речові докази та судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 28.04.2023 приблизно о 16:20 год., керуючи автомобілем марки «МАN» моделі «TGM 18.240» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Гната Юри у напрямку від вулиці Петра Курінного до вулиці Якуба Коласа в місті Києві, проїжджав регульований світлофором пішохідний перехід на червоний сигнал світлофора у напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора, із вертикальним розташуванням сигналів, зі швидкістю 10 км/год. В цей час вказаним пішохідним переходом, позначеним дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України, у темпі спокійного кроку, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля марки «МАN» з д.н.з. НОМЕР_1 , розпочала рух пішохідним переходом пішохід ОСОБА_10 на дозволяючий рух пішоходам зелений сигнал світлофору.

Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог п. 1.3, абз.1 п.1.5, п.2.3 (б), п.8.7.3.(е), п.8.10 абз.2 п.16.9 Правил дорожнього руху України та здійснив наїзд керованим ним транспортним засобом на пішохода ОСОБА_10 , спричинивши їй середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що зібрані у провадженні докази не доводять його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зазначає, що проїжджаючи перехрестя та виконуючи поворот праворуч в напрямку стрілки зеленого кольору, він, керуючись вимогами пункту 16.9 ПДР України, впевнився, що ніякої перешкоди для здійснення цього маневру не існує.

За доводами обвинуваченого, із матеріалів кримінального провадження, а також із показань самої потерпілої вбачається, що остання отримала тілесні ушкодження в результаті удару бічною частиною кузова вантажного автомобіля, в результаті чого її ліва нога потрапила під заднє колесо автомобіля. Вважає, що перед здійсненням ним маневру повороту, потерпіла не перебувала на проїзній частині, а здійснила рух, не слідкуючи за дорожньою обстановкою, внаслідок чого попала під керований ним автомобіль.

Вважає, що наявний в матеріалах висновок експерта суперечить матеріалам кримінального провадження і є неналежним доказом його винуватості, оскільки не відповідає вимогам статті 85 КПК України.

Звертає увагу суду, що на схемі місця ДТП не зазначено місце знаходження потерпілої під час зіткнення із автомобілем. При цьому, показання свідка ОСОБА_12 не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки остання самого моменту наїзду не бачила.

За доводами обвинуваченого, на досудовому слідстві не було проведено слідчого експерименту з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення відповідно до положень статті 240 КПК України, результати якого могли б суттєво вплинути на висновки експерта.

За результатами розгляду апеляційної скарги просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_10 та її представника ОСОБА_11 , які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши за клопотанням учасників судового провадження матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини кримінального провадження та представлені стороною обвинувачення докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який обґрунтував наведеними у вироку доказами, а саме:

- показаннями допитаної в суді потерпілої ОСОБА_10 про те, що 28.04.2023 приблизно о 16:20 год. за адресою: м. Київ, перехресті вулиць Якуба Коласа та Гнати Юри на пішохідному переході її збив вантажний автомобіль, яким керував обвинувачений. Вона розпочала рух через пішохідний перехід на дозволяючий зелений сигнал світлофору і відчула удар бічною частиною кузова вантажного автомобіля, що проїжджав через пішохідний перехід, у плече, а її ліва нога потрапила під заднє колесо автомобіля. В результаті чого вона отримала численні закриті і відкриті переломи ноги;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2023, з долученою схемою пригоди та фототаблицями, з якого вбачається, що ДТП відбулося за адресою: м. Київ, перехрестя вулиць Якуба Коласа та Гната Юри . На автомобілі «МАN» з д.н.з. НОМЕР_1 містяться потертості бруду, які вказують на те, що зіткнення з пішоходом відбулося правою стороною кузова, на висоті приблизно 1 м. 10 см. та на відстані 80 см від кінця кузова (а.с. 92-105);

- даними відеозапису відеокамер від 08.05.2003 року з приміщення кав`ярні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого станом на 2023-04-28 16:16:48 на проїзній частині дороги вулиці Гната Юри у другій смузі руху розташований легковий автомобіль червоного кольору, в першій смузі руху вантажний автомобіль синього кольору, які наближаються до регульованого пішохідного переходу. На краю тротуару, перед пішохідним переходом зафіксовано силует людини. Станом на 2023-04-28 16:16:50 на проїзній частині дороги вулиці Гната Юри , у другій смузі руху легковий автомобіль червоного кольору зупинився перед регульованим пішохідним переходом, а першій смузі руху вантажний автомобіль синього кольору, з кузовом-рефрижератором білого кольору, продовжив рух через пішохідний перехід. Станом на 2023-04-28 16:16:56у першій та другій смугах руху, перед регульованим пішохідним переходом, стоять легкові автомобілі. На повороті з АДРЕСА_2 зафіксовано вантажний автомобіль з кузовом-рефрижератором білого кольору, який зупинився. На краю тротуару зафіксовано силует людини, з темним довгим волоссям, яка намагається підвестись (а.с. 108-112);

- висновком експерта №042-947-2023 від 19.06.2023, згідно якого у ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження: закрита травма лівої гомілки та лівої стопи: уламкові переломи діафізів лівої малогомілкової та лівої великогомілкової кісток (із зміщенням уламків) на рівні нижньої третини діафізів; рана (описана клінічними лікарями як рвана, довжиною до 12,0(см) по латеральній поверхні лівої стопи; рана (описана клінічними лікарями як дефект шкірних покровів, 0,5х0,5(см)) по латеральній поверхні нижньої третини лівої гомілки; синець (без опису морфології) на рівні лівої гомілки. Виходячи з того, що у звичайному клінічному перебігу, відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованих трубчастих кісток лівої гомілки (байдуже, чи було проведено оперативне втручання чи було обрано консервативну тактику лікування) та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки (по місцю утворення виявлених переломів, враховуючи функціональне навантаження травмованої ділянки лівої гомілки) у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 21 добу. Виявлене тілесне ушкодження, відносити до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, відповідно п, п. 1.5.2, 2.2.1/в. та 4.6. "Правил". Характер та локалізація виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події свідчать про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося від дії тупих твердих предметів, 28.04.2023 (до 16 години 26 хвилин), можливо внаслідок автомобільної травми - зіткнення автомобіля (який рухався) вагонного типу (на кшталт, вантажного) з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні (а.с.113-119);

- висновком експерта №СЕ-19/111-23/31727-ІТ від 28.06.2023, згідно якого в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 8.7.3.(е); 8.10; 16.9 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої - транспортної пригоди (а.с.120-123).

Оцінивши всі наведені вище докази, суд першої інстанції визнав їх належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, включає три обов`язкові ознаки: а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) суспільно небезпечні наслідки (спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження); в) причинний зв`язок між діянням і наслідками. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Як правильно встановив суд першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 , 28.04.2023 приблизно о 16:20 год., керуючи автомобілем марки «МАN» моделі «TGM 18.240», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною дороги вулиці Гната Юри у напрямку від вулиці Петра Курінного у бік вулиці Якуба Коласа в м. Києві, проїжджаючи регульований світлофором пішохідний перехід вулиці Якуба Коласа на червоний сигнал світлофора у напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора, із вертикальним розташуванням сигналів, зі швидкістю приблизно 10 км.год., скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка переходила пішохідний перехід на дозволяючий зелений сигнал світлофору. Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог п 1.3, абз. 1 п.1.5, п.2.3 (б), п.8.7.3. (е), п.8.10 абз.2 п.16.9 Правил дорожнього руху України та здійснив наїзд керованим ним транспортним засобом на пішохода ОСОБА_10 , спричинивши їй середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Зазначене підтверджується даними висновку експерта №042-947-2023 від 19.06.2023.

Крім цього порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України підтверджується даними висновку експерта №СЕ-19/111-23/31727-ІТ від 28.06.2023, покладеного судом в основу обвинувального вироку, яким встановлено, що згідно ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій вантажного автомобіля марки «МАN» з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами пунктів: 8.7.3 (е); 8.10; 16.9 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пунктів: 8.7.3.(е); 8.10; 16.9 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_8 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 8.7.3.(е); 8.10; 16.9 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої - транспортної пригоди.

Суд обґрунтовано визнав даний висновок експерта належним та допустимим доказом, дані якого узгоджуються з іншими доказами, наведеними у вироку.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , в яких він заперечує механізм виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди за встановлених судом обставин, оскільки вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася через неуважність потерпілої, яка не дивилась на дорогу, ступила на проїжджу частину дороги та фактично зіткнулась із його автомобілем, коли він вже закінчував маневр повороту, а також свою винуватість у порушенні вимог п.1.3, абз.1 п.1.5, п.2.3 (б), п.8.7.3. (е), п.8.10 абз.2 п.16.9 Правил дорожнього руху України, що заподіяло потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження середньої тяжкості, суд визнав їх безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються наданими стороною обвинувачення доказами, зокрема показаннями самої потерпілої, відеозаписом, яким зафіксовано обставини, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода та висновками експерта, які узгоджуються між собою, і в достатній мірі, поза розумним сумнівом, доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2023 року, яким зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортного засобу з описом слідів контактування із потерпілою, за своїм змістом відповідає вимогам ст.104 КПК України, зокрема, містить дані про отримані в результаті процесуальної дії відомості, які мають значення для даного кримінального провадження, а також підписаний учасниками цієї процесуальної дії без зауважень чи застережень (а.с.92-105).

Також суд обґрунтовано врахував, як доказ винуватості ОСОБА_8 , дані висновку №СЕ-19/111-23/31727-ІТ від 28.06.2023, згідно якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій вантажного автомобіля марки «МАN» з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами пунктів: 8.7.3 (е); 8.10; 16.9 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог пунктів: 8.7.3.(е); 8.10; 16.9 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 8.7.3.(е); 8.10; 16.9 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої - транспортної пригоди (а.с.120-123).

За клопотанням сторони захисту в суді апеляційної було досліджено відеозапис з відеокамер з приміщення кав`ярні, за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого станом на 2023-04-28 16:15:46 автомобіль під керуванням ОСОБА_8 рухається в першій смузі руху по вулиці Гната Юри , та здійснює поворот праворуч в напрямку вулиці Якуба Коласа. Також із дослідженого відеозапису вбачається, як на повороті вантажний автомобіль, схожий на той, яким керував ОСОБА_8 , задніми колесами автомобіля здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_10 .

Події, зафіксовані на даному відеозаписі, учасниками кримінального провадження не заперечуються.

В той же час, за доводами обвинуваченого ОСОБА_8 , він здійснюючи поворот праворуч в напрямку стрілки зеленого кольору, керуючись вимогами пункту 16.9 ПДР України, впевнившись, що ніякої перешкоди для здійснення цього маневру не існує.

Такі доводи обвинуваченого не знаходять свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та суперечать матеріалам кримінального провадження.

За встановлених судом обставин ОСОБА_8 проїжджав регульований світлофором пішохідний перехід по вулиці Якуба Коласа на червоний сигнал світлофора у напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора, із вертикальним розташуванням сигналів, зі швидкістю 10 км.год., де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 .

Із дослідженого відеозапису з відеокамер з приміщення кав`ярні, на якому зафіксовано обставини, за яких відбулося ДТП, та протоколу огляду місця події від 28.04.2023 року, на якому відображені розташування дорожніх знаків та розмітка на перехресті вулиць Гната Юри та Якуба Коласа , вбачається, що в той момент, коли водії транспортних засобів, які рухалися по вулиці Гната Юри в другій і третій смузі, зупинилися, автомобіль під керуванням ОСОБА_8 , який знаходився в першій смузі руху, продовжив рух в напрямку вулиці Якоба Колоса, керуючись стрілкою зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора.

Згідно пункту 16.9 ПДР України, порушення якого ставиться у провину обвинуваченому, під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків. Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

У відповідності до пункту 8.7.3. (е) ПДР України стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Таким чином, в даній дорожній ситуації в діях ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 8.7.3.(е); 8.10; 16.9 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої - транспортної пригоди, оскільки обвинувачений рухаючись на стрілку зеленого кольору на табличці, не надав переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух, а саме пішоходу ОСОБА_10 , яка намагалась перейти дорогу по пішохідному переходу.

За таких обставин доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що висновок експерта, згідно якого в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 8.7.3.(е); 8.10; 16.9 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої - транспортної пригоди, суперечить матеріалам кримінального провадження, є безпідставними.

На підставі наведеного колегією суддів за результатами апеляційного перегляду не встановлено невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду, як про це посилається обвинувачений ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких, дані про особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах призначено ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З огляду на те, що оскаржуваний вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4