Справа № 953/2811/24
н/п 1-кс/953/3503/24
13.05.2024 о 14:07 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання про арешт майна, яке спрямовано поштою 08.05.2024, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено у ході обшуку 07.05.2024 за місцем здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_3 в Інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване у нежитловому приміщенні багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що перелічене в клопотанні, та визначити місцем його зберігання СВ УСБУ в Харківській області.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
В порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання слідчого про арешт майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не долучено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним вказаним майном, що в подальшому зумовлює звернення до суду з вказаним клопотанням саме слідчим, а не прокурором. Також в клопотанні слідчого про арешт майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не міститься даних щодо власника майна, засобів його зв`язку, місцеперебування, та його захисника, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власника майна для розгляду даного клопотання.
Також не дотримані вимоги щодо оформлення поданого клопотання, а саме клопотання не скріплено печаткою Харківської обласної прокуратури.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 7, 170 - 173 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1