Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

2 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005015 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 5 березня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.03.2024 ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

Процесуальні витрати в сумах 2 672 грн. і 4 543 грн. 68 коп. за залучення експертів при проведенні судово-медичної та судової інженерно-транспортної експертизи суд відніс на рахунок держави.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції змінити в частині рішення про розподіл процесуальних витрат і стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз відповідно до висновків № 042-264-2024 від 27.02.2024, № СЕ-19/111-24/7877-ІТ від 26.02.2024 в сумах, відповідно, 2 672 грн. і 4 543 грн.68 коп.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на практику Верховного Суду, в тому числі постанову від 01.02.2024 у справі № 930/497/23, і зазначає, що оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрито з нереабілітуючих підстав, застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз. А тому вважає, що суд першої інстанції, який відніс процесуальні витрати на рахунок держави, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи обвинуваченого, який зазначив про існування протилежної судової практики; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження середньої тяжкості, за наступних обставин.

16 грудня 2023 року близько 17 години 03 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем "BАЗ 2113" д/н НОМЕР_1 , під час проїзду регульованого пішохідного переходу на вул. А. Ахматової, 15 в м. Києві, порушив вимоги п.18.2 Правил дорожнього руху. Вказане порушення виразилось у тому, що при сигналі світлофора, що дозволяє рух транспортним засобам, ОСОБА_6 не дав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , яка закінчувала перехід проїзної частини, рухаючись зліва направо відносно руху автомобіля, і для такої була створена небезпека.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості у виді закритої травми правої гомілки: уламковий перелом латерального виростку правої великогомілкової кістки (зі зміщенням уламків).

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений і потерпіла заявили клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Встановивши, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого необережного злочину вперше, і цей злочин не є корупційним кримінальним правопорушенням, що обвинувачений примирився з потерпілою, відшкодував їй завдану шкоду, а також визнав усі вказані в обвинуваченні фактичні обставини та щиро розкаявся, суд задовольнив клопотання.

Такі висновки суду першої інстанції прокурором не оспорюються, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Разом з тим, ухвалюючи рішення щодо процесуальних витрат, суд послався положення ч.2 ст.122, ст.124 КПК України, висновок про застосування норми права у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 і вказав в ухвалі, що ініціатором проведення судових експертиз у кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, сторона захисту не залучала жодних експертів, а тому судові витрати за проведення судово-медичної та судової інженерно-транспортної експертиз не підлягають стягненню з ОСОБА_6 та покладаються на державу.

З таким висновком колегія суддів не погоджується і вважає, що доводи в апеляційній скарзі прокурора заслуговують на увагу.

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються цим експертним установам із Державного бюджету України, що передбачено ч.2 ст.122 КПК України, ст.15 Закону України "Про судову експертизу".

Згідно з ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обов`язковими умовами застосування положень ст.46 КК України є, серед іншого, вчинення особою необережного нетяжкого злочину вперше, примирення з потерпілим та відшкодування завданих цим злочином збитків або усунення заподіяної шкоди. Вказана норма дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим є проявом гуманізму з боку держави до осіб, які вперше вчинили певні кримінальні проступки або необережні нетяжкі злочини, наслідком чого є те, що особа не несе покарання і вважається такою, що судимості не має.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрито з нереабілітуючої підстави, що свідчить про те, що стосовно обвинуваченого зібрано достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, які проводили судово-медичну експертизу з метою встановлення наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілій ОСОБА_8 , та судову інженерно-транспортну експертизу, несла держава.

У відповідності з п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з ч. 1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Отже, КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на залучення експерта, виключно обвинувальним вироком, що узгоджується з висновком про застосування норми права у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 сам ініціював завершення кримінального провадження у зазначеній формі, визнав зазначені в обвинуваченні фактичні обставини, щиро розкаявся і відмовився від реалізації прав на доведення своєї невинуватості, всі процесуальні витрати, понесені державою, які пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинен відшкодувати саме він, незважаючи на застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 07.10.2021 у справі № 584/800/20, від 01.02.2024 у справі № 930/497/23.

Колегія суддів вважає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат, згідно з ст.ст.409, 412 КПК України є підставою для зміни вироку, і стягує процесуальні витрати з ОСОБА_6 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 5 березня 2024 року, якою ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрито, змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз відповідно до висновку № 042-264-2024 від 27.02.2024 в сумі 2 672 /дві тисячі шістсот сімдесят дві/ гривні, відповідно до висновку № СЕ-19/111-24/7877-ІТ від 26.02.2024 в сумі 4 543 /чотири тисячі п`ятсот сорок три/ гривні 68 /шістдесят вісім/ копійок.

У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3