Справа № 461/1729/24
Провадження № 1-кс/461/1637/24
УХВАЛА

13.03.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001048 від 20.09.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в порушення вимог законодавства України про те, що зброя та боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а саме вимог п.п.1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ з останніми змінами, п.п.9,11,15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 з останніми змінами, зброя, боєприпаси, вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із зброєю та бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, вчинив незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, а саме їх придбання, зберігання та збут.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами без передбаченого законом дозволу, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи військову, бойову, нарізну вогнепальну зброю автомат Калашникова моделі «АК-12» (6П70), № НОМЕР_1 , кал. 5,45х39 мм (автомат Калашникова-12 зразка 2018р.), військову (бойову) нарізну вогнепальну зброю автомат Калашникова (АК-74), кал. 5,45х39 мм, № НОМЕР_2 та бойові припаси в кількості 1080 патронів кал. 5,45х39мм, до автоматів та кулеметів системи Калашникова, з маркуванням « НОМЕР_3 », з кулею зі стальним сердечником (ПС), які є придатними для стрільби боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, які зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту.

В подальшому, 05.12.2023 о 13:17 год. ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на поводження зі зброєю, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки їх збуту, перебуваючи в автомобілі «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_4 за адресою м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, 4, збув ОСОБА_7 , шляхом передачі військову, бойову, напізну вогнепальну зброю автомат Калашникова моделі «АК-12» (6П70), № НОМЕР_1 , кал. 5,45х39 мм (автомат Калашникова-12 зразка 2018р.), військову (бойову) нарізну вогнепальну зброю автомат Калашникова (АК-74), кал. 5,45х39 мм, № НОМЕР_2 та бойові припаси в кількості 1080 патронів кал. 5,45х39мм, до автоматів та кулеметів системи Калашникова, з маркуванням « НОМЕР_3 », з кулею зі стальним сердечником (ПС), які є придатними для стрільби боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, отримавши від нього грошові кошти в сумі 1900 (тисячу дев`ятсот) доларів США що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 11.03.2024 становило 69 422,77 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.03.2024, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, бойові припаси, а саме: ручні гранати іноземного виробництва М-67 в кількості 10 шт., корпуси ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт., підривачі до ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт., корпуси ручної гранати Ф-1 в кількості 3 шт., корпуси ручної гранати РГД-5 в кількості 8 шт. та підривачі типу УЗРГМ в кількості 10 шт., які зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту.

В подальшому, 11.03.2024 приблизно о 10:20 год. ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на поводження зі бойовими припасами, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки їх збуту, перебуваючи в автомобілі «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_5 URX за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, 4, повторно збув ОСОБА_7 , шляхом передачі ручні гранати іноземного виробництва М-67 в кількості 10 шт., корпуси ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт., підривачі до ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт., корпуси ручної гранати Ф-1 в кількості 3 шт., корпуси ручної гранати РГД-5 в кількості 8 шт. та підривачі типу УЗРГМ в кількості 10 шт., що є бойовими припасами, отримавши від нього грошові кошти в сумі 700 (сімсот) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 11.03.2024 становило 26 698,7 гривень.

11.03.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав та зазначив, що буде співпрацювати зі слідством.

Захисник в судовому засіданні проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Зазначив, що у ОСОБА_4 наявне тяжке захворювання, а тому під час перебування останнього під вартою, його стан здоров`я може суттєво погіршитись. Враховуючи вищенаведене, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Додатково зазначив, що альтернативний розмір застави, визначених у клопотання слідчого, є надмірним для підозрюваного, а тому просив її розмір зменшити.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

-протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ,

-протоколом про результати аудіо- відеоконтролю особи,

-протоколами огляду від 04.12.2023 року та 06.12.2023 року,

-протоколами обшуку від 11.03.2024 року,

-висновками експертів за результатами проведення дослідження вогнепальної зброї ,

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочинів. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Крім того, у підозрюваного відсутнє місце праці, офіційне джерело доходу та міцні соціальні зв`язки, які б перешкоджали йому переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань (ст. 23 КПК України), свідки судом ще не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно нього;

-ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у останнього, а тому останній може продовжити займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які належать до категорії тяжких злочинів.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, слідчий суддя вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, доводи сторони захисту про незадовільний стан здоров`я підозрюваного, який може перешкоджати останньому перебувати під вартою слідчим суддею відхиляються, оскільки медичні довідки на підтвердження зазначеного факту, датовані серпнем 2018 року, тобто станом на момент розгляду вказаного клопотання такі можливо втратили свою актуальність.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити повністю.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 09 травня 2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн., та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

-не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких.

Повний текст ухвали проголошено 18 березня 2024 року о 16 год. 30 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1