Справа № 577/2118/24
Провадження № 1-кс/577/789/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2024 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 квітня 2024 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що 16.04.2024 року близько 18:50 год.

ОСОБА_4 , перебуваючи у вагоні №3 електропоїзда №6545, сполученням «Хутір-Михайлівський-Конотоп», який прибував до станції Конотоп, побачив раніше незнайому престарілу ОСОБА_7 , 1954 р.н., яка сиділа у вагоні сама. У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме грошових коштів потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, діючи умисно в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року(затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ) та продовженого до 13.05.2024 року, ОСОБА_4 сів поряд з ОСОБА_7 з лівого боку та, розуміючи, що жінка сама і не зможе вчинити опір його протиправним діям, а також звернутися по допомогу до сторонніх, наказав віддати всі наявні у неї грошові кошти, а коли потерпіла йому відмовила, висмикнув з лівої кишені її куртки паперовий конверт із грошовими коштами в сумі 2500 грн. Таким чином, заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину та вибіг з вагону електропоїзду, який у той час вже прибув на ст. Конотоп, при цьому, ігноруючи крики потерпілої про повернення грошей, а у подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 , майнову шкоду в розмірі 2500 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000448 від 16.04.2024 року за ознаками ч.4 ст. 186 КК України.

17.04.2024 року об 04:08 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України і того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється в умисному тяжкому корисливому кримінальному правопорушенні, скоєному в умовах воєнного стану щодо особи похилого віку, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання строком до 10 років позбавлення волі. Характер інкримінованого ОСОБА_4 злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує особу підозрюваного з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 ніде не працює та не має будь-якого законного джерела доходів, а також він не перебуває в шлюбі та не має стійких соціальних зв`язків, які б стримали його від ухилення від слідства чи суду, вчинення нових злочинів. Відповідно до витягу з бази «АРМОР» ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 хоча і має офіційне місце реєстрації, але, як зазначають свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 останній рідко там з`являється та веде антигромадський спосіб життя, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Інкримінований злочин ОСОБА_4 також вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, як зазначає свідок ОСОБА_9 їй відомо, що ОСОБА_4 вживає наркотичні речовини, після чого поводить себе неадекватно. Відповідно до довідки характеристики, наданої ДОП Конотопського РВП ОСОБА_10 , ОСОБА_4 на даний час за місцем реєстрації не перебуває та поживає за невідомою адресою. Протягом невстановленого часу проживав зі співмешканкою ОСОБА_11 , яка на даний час перебуває у державному розшуку як особа, що переховується від суду та виїхала за межі України.

За таких обставин, з урахуванням наведених ризиків, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і прохав його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, не заперечували в обґрунтованості пред`явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України, але заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прохали застосувати домашній арешт.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України (а.с. 47-48).

Відповідно до припису ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол огляду, протокол допиту потерпілого, протоколи допиту свідків, протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину, протокол допиту підозрюваного з відеозаписом, протоколи проведення слідчого експерименту (а.с. 5,7-8,9-13, 14-20,21-22, 23-24,25,26-27,29-33,34-36,37-40).

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором, що існують ризики підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Так, про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється в умисному тяжкому корисливому кримінальному правопорушенні, скоєному в умовах воєнного стану щодо особи похилого віку, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання строком до 10 років позбавлення волі. Характер інкримінованого ОСОБА_4 злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує особу підозрюваного з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 ніде не працює та не має будь-якого законного джерела доходів, не перебуває в шлюбі та не має стійких соціальних зв`язків, які б стримали його від ухилення від слідства чи суду, вчинення нових злочинів. Відповідно до витягу з бази «АРМОР» ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 хоча і має офіційне місце реєстрації, але, як зазначають свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 останній рідко там з`являється та веде антигромадський спосіб життя, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Інкримінований злочин ОСОБА_4 також вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, як зазначає свідок ОСОБА_9 їй відомо, що ОСОБА_4 вживає наркотичні речовини, після чого поводить себе неадекватно. Відповідно до довідки характеристики, наданої ДОП Конотопського РВП ОСОБА_10 , ОСОБА_4 на даний час за місцем реєстрації не перебуває та поживає за невідомою адресою. Протягом невстановленого часу проживав зі співмешканкою ОСОБА_11 , яка на даний час перебуває у державному розшуку як особа, що переховується від суду та виїхала за межі України.

Крім того, вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 . слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, зокрема Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини)і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У справі «Іліков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Згідно практики Європейського суду з прав людини рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

За таких обставин саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробі, зазначеній у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, зокрема за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд доходить переконанню, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних прав та обов`язків.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що ОСОБА_4 в якості запобіжного заходу слід обрати саме тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний призначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, враховуючи його вік, що мав можливість працювати, виходячи з працездатного віку, а також за наявності встановлених ризиків, в тому числі, що може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку за необхідне визначити розмір застави на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн., і що саме такий розмір застави, в разі її внесення, достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 червня 2024 року до 24 год. 00 хв.

Встановити ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн.), які можливо внести на рахунок Одержувач: ТУДСА України в Сумській області, Код: 26270240, Назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA0008869, Призначення платежу: застава, за кого (прізвище, ім`я, по-батькові), № ухвали суду, платник застави (прізвище, ім`я, по-батькові).

У разі внесення вказаної суми застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти, поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі м.Конотоп Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) прибувати до слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 за адресою Сумська область, м. Конотоп пр. Миру, 14 з визначеною періодичністю, а саме кожного понеділка о 14:00 год.;

4) носити електронний засіб контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1