ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 Справа №607/9686/24 Провадження №1-кп/607/1459/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 01 січня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, пенісіонера, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно своєї колишньої дружини - ОСОБА_6 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, що підтверджується постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/21307/23 від 06.11.2023 та 607/23908/23 від 27.12.2023, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , у порушення Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (СЕТ8 №210) Стамбул, 11.05.2011 р. (далі Стамбульська конвенція), вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно 24.12.2023 близько 19.00 год, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань, вчинив стосовно своєї колишньої дружини потерпілої ОСОБА_6 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, та призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя ОСОБА_6 , а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав та в судовому засіданні вказав, що між ним та колишньою дружиною ОСОБА_6 з якою він спільно проживає, виникають конфлікти під час яких він може голосно викрикувати та висловлюватися в сторону потерпілої нецензурною лайкою, що і відбулося 24.12.2023. У вчиненому він щиро розкаюється та обіцяє в подальшому не ображати потерпілу, не вчиняти правопорушень.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду.

Зокрема, показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що вона проживає в одному будинку із своїм колишнім чоловіком та в них часто виникають конфлікти. Так, 24.12.2023 у вечірній час вона перебувала вдома, та готувала вечерю оскільки мали прийти діти, а ОСОБА_3 прийшов додому у нетверезому стані, через що між ними виникла суперечка під час чого він почав її ображати, висловлювався лайливими словами, погрожував та принижував. Також зазначила, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався судом до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно неї. При цьому вказала, що на даний час вони дійшли згоди, а тому проситьобвинуваченого не позбавляти волі.

Окрім того винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, повністю доведена дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, оголошеними в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.01.2024, з якого слідує, що громадянка ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 , який 24.12.2023 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру за місцем їх проживання

(а.м.к.п. 16);

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії НОМЕР_1 від 27.10.2023, згідно з яким до ОСОБА_3 було застосовано заходи термінового заборонного припису у зв`язку із вчиненням домашнього насильства 26.10.2023 відносно ОСОБА_6 , зокрема, заборонено в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою терміном 5 діб

(а.м.к.п. 17);

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 від 27.10.2023, за результатами заповнення якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки «низький» (а.м.к.п. 18-19);

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії НОМЕР_2 від 27.10.2023, згідно з яким до ОСОБА_3 було застосовано заходи термінового заборонного припису у зв`язку із вчинення домашнього насильства 24.11.2023 відносно ОСОБА_6 , зокрема, заборонено в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою терміном 10 діб

(а.м.к.п. 20);

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 від 28.11.2023, за результатами заповнення якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки «низький» (а.м.к.п. 21-22);

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду від 06.11.2023 (справа №607/21307/23), відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення

(а.м.к.п. 23-24);

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду від 27.12.2023 (справа №607/23908/23), відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення

(а.м.к.п. 25-26);

- відповіді начальника сектору моніторингу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області №649 від 11.01.2024, з якої вбачається, що згідно інформаційно-комунікаційної системи «ІПНПУ» у період часу з 01.01.2023 по 10.01.2024 зареєстровано звернення від громадянки ОСОБА_6 щодо вчинення відносно неї домашнього насильства зі сторони колишнього чоловіка ОСОБА_3 , а саме: 12.10.2023, 27.10.2023, 28.11.2023

(а.м.к.п. 25-26).

Аналізуючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим злочину, інкримінованого стороною обвинувачення. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. У своїй сукупності всі докази підтверджують доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, - тобто домашнє насильство, умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, думку потерпілої, яка просить не позбавляти волі обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції частини статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, обіцянки не вчиняти правопорушень у майбутньому, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду, будуть необхідні і достатні для його виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1