Справа 556/838/24
Номер провадження 1-кп/556/145/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець, кримінальне провадження №0000044 від 13.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чудля Вараського району Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, невійськовозобов`язаного, не працює, раніше не судимого,-

за ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , 10 лютого 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в польовій місцевості поблизу с. Суховоля, Вараського району Рівненської області, знайшов та залишив собі 54 (п`ятдесят чотири) боєприпаси до вогнепальної стрілецької зброї, що придатні для стрільби, які в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576 та Інструкції про прядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №662, незаконно переніс та зберігав в квартирі за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_4 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, протиправно, взявши з собою вказані боєприпаси у кількості 54 штуки, неправомірно носив їх при особистих речах до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, що мало місце 13.02.2024, близько 16:00 год. на території автовокзалу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

15.02.2024, в нічну пору доби, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, веденого указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022 із змінами, внесеними згідно з Указами Президента №133/2022 від 14.03.2022 №259/2022 від 18.04.2022 №341/2022 від 17.05.2022 №573/2022 від 12.08.2022 №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023 маючи умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи на території приватного будинку, що в АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно та протиправно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 700 гривень, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 15.02.2024, в нічну пору доби, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, маючи умисел на повторне викрадення чужого майна, перебуваючи на території приватного будинку, що в АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, таємно та протиправно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 1000 гривень, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

21 березня 2024 року між начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у зазначених діяннях і зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого у судовому провадженні та у подальшому подібного не вчиняти. Щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Відповідно до угоди, ОСОБА_4 зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, що передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину повторно.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України. Іспитовий строк обвинуваченому обрати терміном на один рік.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, відшкодував збитки, потерпілі претензій не мають.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експертів для проведення експертиз в загальній сумі 3029 грн. 12 коп., згідно ст.124 КПК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 березня 2024 року відносно ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, на строк 60 діб.

Керуючись статтями 100, 124, 174 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 березня 2024 року, укладену між начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000044 від 13.02.2024 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України: 5 (п`ять) років позбавлення волі.

- за ч.1 ст.263 КК України 3 (три) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок - витрати на проведення судової експертизи в кримінальному провадженні.

Речові докази:

- 54 предмети ззовні схожі на патрони, калібру 7,62 мм знищити.

- грошові кошти в сумі 300 (триста) гривень, а саме 2 грошові купюри, номіналом 200 (двісті) гривень, серії УД 7166526 та 100 (сто) гривень, серії АЕ 2448443, які було вилучено та упаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» №KIV1143212 повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, потерпілим копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1