Справа №: 630/98/24 Провадження №: 1-кс/630/213/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 червня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 27 червня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000086 від 01 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сизрань Куйбишевської області Росії, громадянина України, росіянина, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

27 червня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, а саме:

виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України;

та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2 КК України, а саме:

виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно;

виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно;

виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно;

глорифікація осіб, які здійснювають збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, вчинене повторно.

В обґрунтування клопотання слідчий також посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, що виражається в тому, що підозрюваний, знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини, які є тяжкими; та може вчинити інші кримінальні правопорушення на шкоду суверенітету та територіальної цілісності України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що визнає свою провину у вчинених злочинах, не заперечує проти обставин того, як усе відбувалось, і що він зробив належні висновки для себе після того, як був викритий поліцією. Також ОСОБА_4 просив не застосовувати щодо нього цілодобовий домашній арешт з наступних причин. Приблизно вісім останніх років він зі своєю дружиною проживає в смт. Пісочин в будинку, який був придбаний дружиною. Разом з ними проживає рідна тітка його дружини ОСОБА_8 , 1939 р.н., яка потребує постійного стороннього догляду через стан свого здоров`я. На початку цього року його дружина виїхала до рідної доньки до Іспанії для допомоги у догляді за дітьми, бо чоловік доньки тяжко захворів і проходив хірургічне лікування. Останні чотири місяці лише він доглядає тітку, купляє продукти харчування і готує їжу. Раз на два тижні до нього приїздить з Полтавської області сестра дружини і допомагає тітці помитися. У нього немає роботи і фактично вони вдвох живуть за рахунок пенсії та соціальних виплат, які отримує тітка дружини. Він, ОСОБА_4 , з дозволу тітки знімає готівкові кошти з її пенсійної карти і їх рахунок купляє продукти харчування і ліки. Уразі застосування до нього цілодобового домашнього арешту, він не зможе відвідувати продуктові магазини і аптеки, а від так і надавати допомогу людині похилого віку, яка залежить від нього.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З представленого слідчим витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000086 від 01 лютого 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, вбачається, що до реєстру були внесені такі відомості:

про те, що мешканець Харківського району Харківської області, виправдовує та визнає правомірною, збройну агресію російської федерації проти України;

про факт виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно, що мало місце 10 грудня 2023 року;

про факт виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно, що мало місце 26 грудня 2023 року;

про факт виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно, що мало місце 08 січня 2024 року;

про факт виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно, що мало місце 10 січня 2024 року;

про факт виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно, що мало місце 20 січня 2024 року;

про факт виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно, що мало місце 15 січня 2024 року;

про факт виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно, що мало місце 10 січня 2024 року.

Органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

27 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000086 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0000086, а саме:

- Повідомленням УСБУ в Харківській області, щодо вчинення кримінального правопорушення від 30 січня 2024 року;

- матеріалами УСБУ в Харківській області № 70/1-863 від 05 лютого 2024 року, щодо виконання доручення слідчого, якими викрито протиправну діяльність ОСОБА_4 ;

- рапортом оперуповноваженого СКП відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області від 06 лютого 2024 року, відповідно до якого, в ході перегляду проросійських телеграм каналів, були виявлені повідомлення, зроблені ОСОБА_4 ;

- протоколом обшуку від 09 лютого 2024 року, проведеного за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого у ОСОБА_4 було вилучено належний йому мобільний телефон, на якому наявний мобільний додаток «Telegram», за допомогою якого підозрюваний здійснював свою протиправну діяльність;

- постановою слідчого від 09 лютого 2024 року про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні вилученого під час обшуку мобільного телефону;

- матеріалами УСБУ в Харківській області щодо виконання доручення слідчого та огляду вилученого у ОСОБА_4 мобільного телефону, в якому встановлений мобільний додаток «Telegram», за допомогою якого ним були зроблені повідомлення у проросійських каналах;

- висновком експертів № 213/1-3/24 за результатом проведення комплексної комісійної судової комп`ютерно-технічної та лінгвістичної експертизи, відповідно до якого у повідомленнях, зроблених ОСОБА_4 у проросійських «Telegram» каналах міститься у виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено максимальне покарання виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

При цьому, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінальних правопорушень та винуватості особи у вчиненні таких правопорушень, питання допустимості доказів, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що надані докази є об`єктивно достатніми для твердження про можливе вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів, а тому вважає підтвердженим факт наявності обґрунтованої підозри.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється. Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведене вище в сукупності може вказувати на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від слідчого і суду, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки.

Стосовно ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, слідчий суддя вважає, що його актуальним, бо з огляду на обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , не виключена можливість продовження вчинення ним інших подібних кримінальних правопорушень, незважаючи на вилучення у нього мобільних пристроїв, якими він користувався раніше.

Разом із тим, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_4 постійно проживає разом зі своєю дружиною за однією адресою: АДРЕСА_2 , в будинку, який зареєстрований на праві власності на ім`я його дружини, а від так і може вважатися спільним майном подружжя. Крім того, важливим є те, що підозрюваний пояснив, що визнає свою провину, що вказує на здійснення ним критичної оцінки своїх дій та усвідомлення наслідків вчинених протиправних дій. Також суттєвою є та обставина, що ОСОБА_4 надає постійну допомогу і догляд людині похилого віку, яка за відсутності інших членів сім`ї перебуває у повній залежності від допомоги з боку ОСОБА_4 .

Викладені обставини істотно знижують ступінь існування встановлених ризиків.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом із тим, не доведено неможливості запобігти встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий суддя вважає, що запобіжним заходом, який дозволить запобігти встановленим ризикам, є домашній арешт із забороною залишати житло у певний період доби.

Суд вважає таке втручання у права ОСОБА_4 цілком виправданим з огляду на існування ризиків та необхідності їм запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у виді домашнього арешту, покладає на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання щодо строку дії запобіжного заходу, суд зазначає, що за змістом ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців та при цьому не може перевищувати строків досудового розслідування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованих злочинів 27 чеврня 2024 року, то строк досудового розслідування триває до 27 серпня 2024 року та саме до цієї дати слідчий суддя визначає строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 615 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 27 червня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000086 від 01 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування на строк до 27 серпня 2024 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_11 залишати житло, в якому він проживає, та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20-00 год. до 08-00 год.

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом строку дії запобіжного заходу:

З`являтися на виклик до слідчого, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

Не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

Невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

Утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Зобов`язати відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області негайно поставити на облік ОСОБА_4 , як особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1