Справа № 761/4602/24
Провадження № 1-кс/761/3525/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м.Київ

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

представника особи, що подала скаргу ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу Громадської спілки «АСОЦІАЦІЯ ЗАХИСТУ ВКЛАДНИКІВ» на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 , погодженої начальником слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 07.04.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001260 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга Громадської спілки «АСОЦІАЦІЯ ЗАХИСТУ ВКЛАДНИКІВ» на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 , погодженої начальником слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 07.04.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001260 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що Шевченківським УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001260 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Постановою старшого слідчого Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 07.04.2023 року кримінальне провадження №0001260 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Між тим, заявник вказує, що під час проведення досудового розслідування слідчим порушено вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України, оскільки за фактами викладеними ГС «АСОЦІАЦІЯ ЗАХИСТУ ВКЛАДНИКІВ» у повідомлені (заяві) про вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування практично не проводилось та досліджувались обставини, що підлягають обов`язковому доказуванню. Окрім того, органом досудового розслідування не проведено усіх необхідних слідчих дій, а саме допитано жодної особи ТОВ «Станісласька торгова компанія», тощо, щодо обставин можливого вчинення ними кримінальних правопорушень. Разом з тим, слідчим у постанові про закриття кримінального провадження не наведено обґрунтованості такого закриття, не встановлено який елемент кримінального правопорушення відсутній.

У зв`язку з вищевикладеним ГС «АСОЦІАЦІЯ ЗАХИСТУ ВКЛАДНИКІВ» просить скасувати постанову старшого слідчого Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 07.04.2023 про закриття кримінального провадження №0001260 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ній. Крім того, вказав, що в рамках кримінального провадження не було проведено усіх потрібних слідчих дій, не допитано усіх причетних осіб, тощо.

У судове засідання уповноважена особа Шевченківського УП ГУНП у м.Києві будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення, не з`явилася, прокурор Шевченківської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 направив до Шевченківського районного суду м.Києва заяву у якій просив проводити судове засідання без участі представника органу досудового розслідування. Разом з цим відсутність особи, рішення якої оскаржується не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Заслухавши думку адвоката, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали закритого провадження слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Так, судом встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001260 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Постановою старшого слідчого Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 07.04.2023 року кримінальне провадження №0001260 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Так, як вбачається з вищевказаної постанови, прийняте слідчим рішення було мотивоване тим, що відносини між суб`єктами повинні врегульовуватись у судовому порядку, що передбачено положеннями Цивільного кодексу України.

Однак, слідчий суддя не може погодитися з таким процесуальним рішенням слідчого та приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, як вбачається зі скарги, заявник вказує, що під час досудового розслідування слідчим не було вчинено дій спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 40-1 КПК України, встановлено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений: 1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; 4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому, слідчим в Постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження містить істотні суперечності, які не дають повного розуміння, з яких саме підстав було закрито кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Таким чином, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Так, відповідальність передбачена ч. 4 ст. 358 КК України настає за використання завідомо підробленого документа.

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу кримінального правопорушення є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу кримінального правопорушення у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Проте, закриваючи кримінальне провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий не вказав, в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, не встановив наявності суб`єктивної сторони діяння, а також не конкретизував об`єктивної сторони діяння, обмежившись лише посиланням на внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим у постанові не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Належної правової оцінки щодо відсутності події та складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу правопорушення та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові не наведено.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов переконання, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням вимог ст.ст. 92, 94 КПК України, а її зміст не відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

У даному випадку слідчому необхідно проаналізувати кожен здобутий ним доказ у кримінальному провадженні у контексті доведеності чи не доведеності події та складу в діянні особи кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Так, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене вказує на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки з оскаржуваної постанови не вбачається всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. При цьому, слідчий суддя зазначає? що протилежне не було спростовано слідчим, оскільки в судове засідання останній не з`явився та не надав суду матеріалів кримінального провадження.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження та його направлення для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно ретельно виконати вимоги ухвали слідчого судді, які зазначені у мотивувальній частині, виконати інші необхідні слідчі дії, передбачені КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 28, 110, 219, 284, 303, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу Громадської спілки «АСОЦІАЦІЯ ЗАХИСТУ ВКЛАДНИКІВ» на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 , погодженої начальником слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 07.04.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001260 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 , погодженої начальником слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 07.04.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001260 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_7