У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 ,

Встановив:

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_10 обвинувачується в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, а так само проханні надати таку вигоду для себе чи третьої особи за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, повторно. Тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Санкція статті, за якою обвинувачується ОСОБА_10 , передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна. Обгрунтованість підозри ОСОБА_10 підтверджується фактом передання на розгляд суду обвинувального акта, яким прокурор підтвердив наявність достатніх доказів для висунення ОСОБА_10 обвинувачення. Судом не досліджувалися докази, не допитано свідків, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені відповідно до ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2024, 04.04.2024, 06.05.2024 у справі № 554/12012/23 щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу продовжують існувати на даний час. Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 , застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання буде достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків. Необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: - обвинувачений може затягувати розгляд кримінального провадження в суді внаслідок неявок до суду з начебто поважних причин; - незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема на свідків з метою спонукання їх до надання неправдивих показань, чи схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі відмови від будь-яких показань; - перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Для цього обвинувачений може використовувати знайомство з працівниками правоохоронних органів, з якими налагодив відносини за час роботи в Державній службі України з безпеки на транспорті.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання настанню вищевказаних ризиків прокурор прохав обрати обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки строком на два місяці: прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Захисник не заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, однак зазначила, що ризики, наведені прокурором є необгрунтованими. Вказувала, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, він не ухиляється від явки до слідчого чи суду, не чинить інших перешкод для здійснення досудового розслідування. Прохала не покладати на обвинуваченого обов`язку щодо невідлучання за межі Полтавської області без дозволу прокурора чи суду, оскільки обвинувачений супроводжує свою неповнолітню дитину, яка є вихованцем «Малої академії наук» для участі у різних заходах, які проводяться за межами Полтавської області.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Інші учасники підтримали думку захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, суд дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, а саме за одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, а так само проханні надати таку вигоду для себе чи третьої особи за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Частинами 1, 2 ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом установлено, що на цей час обвинувалньий акт перебуває на розгляді суду. Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 була предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування кримінального провадження.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчиненні злочинів. Розгляд судового провадження наразі по суті не розпочато, докази сторін судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд вважає, що на цей час прокурором доведено ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу суд також ураховує, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушеннч, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

З урахуванням викладеного та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, як: прибувати до суду, прокурора за першою вимогою; не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування. При цьому вирішенні питання щодо покладення на обвинуваченого обов`язку щодо заборони виїзду за межі області без відповідного дозволу, то суд погоджується з доводами прокурора в цій частині, окрім того, обвинувачений зазначив, що під час досудового розслідування відмов у ненаданні дозволу на виїзд за межі області він не отримував, оскільки з відповідним клопотанням не звертався.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Керуючись ст. 315, розділом ІІ КПК України,

Постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 строком на 60 днів, до 02.08.2024, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатись за межі Полтавської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_10 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід або накладено грошове стягнення у розмірах, передбачених ч. 2 ст. 179 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Полтавської обласної прокуратури.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя