Справа № 646/8108/23
№ провадження 1-кп/646/362/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001516 від 31.07.2023р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, -

встановив:

В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебуває вищевказана справа (кримінальне провадження).

У cудовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначено про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, а також про існування ризиків, які передбачені пп.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, прокурор переконаний, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки наслідки та ризик втечі для нього будуть розцінені як менш небезпечні, ніж покарання та процедура виконання покарання. ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може чинити тиск на свідків та потерпілого з метою змусити їх відмовитися під час судового розгляду від викриваючих його показань, які вони надавали на досудовому розслідуванні. Крім того, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Це може призвести до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_5 у суді та, як наслідок, до уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби та створить в очах військових уявну безкарність та свавілля, значно вплине на військову дисципліну підрозділу, а в очах суспільства - неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Прокурор вважає, що з урахуванням вагомості наявних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, з урахуванням особливої суспільної небезпеки його протиправних дій, для запобігання вказаним ризикам необхідно застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою як до раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та доводи, якими воно обґрунтовано.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора.

Також захисник заявила клопотання про зменшення розміру визначеної судом застави.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечувала проти клопотання захисника.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів та за яке законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

З огляду на наявність інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений можливо вчинив інкримінований йому злочин, у цьому випадку існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим цього злочину.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 11.10.2023р. до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 134'200 грн.

Після надходження обвинувального акту до суду строк запобіжного заходу обвинуваченому продовжувався відповідними ухвалами суду. Крім того, ухвалою від суд зменшив визначений ухвалою слідчого судді від 11.10.2023р. розмір застави до суми 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп., що дорівнює 25 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_5 є громадянином України, має середню освіту, неодружений, має місце проживання у Одеській області, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ЗСУ у військовому званні «солдат». Обвинувачений не має на своєму утриманні дітей чи непрацездатних осіб.

Отже, проаналізувавши всі встановлені обставини, суд приходить до висновку, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду з урахуванням тяжкості обвинувачення та особистої ситуації ОСОБА_5 , який не має настільки міцних та стійких соціальних зв`язків за місцем проживання та місцем несення військової служби, які були б гарантією від ризику втечі. Крім того, обвинувачений не має місця проживання у м.Харкові та не має соціальних зв`язків за місцем судового провадження.

І хоча зі спливом часу цей ризик зменшується, він досі залишається доволі високим з огляду на обставини інкримінованого обвинувачення та тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведення його винуватості.

Що стосується інших ризиків, то вони стороною обвинувачення не доведені. У попередній ухвалі від 29.01.2024р. суд вже аналізував ці доводи сторони обвинувачення щодо ризиків, передбачених п.п.2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, під час розгляду клопотання прокурора не встановлено конкретних обставин, які б свідчили про наявність ризику вчинення обвинуваченим незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Також нічим не обґрунтований ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки сторона обвинувачення не вказує конкретні обставини, які б підтверджували, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Нічим не підтверджений ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. Що стосується доводів прокурора про можливість продовження обвинуваченим кримінального правопорушення, яке йому інкримінується у цьому кримінальному провадженню, то вони є помилковими, оскільки ОСОБА_5 інкримінується вчинення закінченого злочину, а не замах на його вчинення.

Крім того, у клопотанні прокурора не конкретизовано, як обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також обставини, які про це свідчать.

Також у попередній ухвалі суд зазначав про помилковість доводів сторони обвинувачення про те, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу призведе до уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби та створить в очах військових уявну безкарність та свавілля, значно вплине на військову дисципліну підрозділу, а в очах суспільства - неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

Так, запобіжний захід не є мірою покарання, а є видом заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, не можна підміняти поняття «обґрунтована підозра» у вчиненні інкримінованого злочину та «доведеність вини» у його вчиненні. Це суперечить принципу презумпції невинуватості та призводить до порушення права особи на захист.

Суд, оцінюючи факти на предмет наявності обґрунтованої підозри, не може робити передчасний висновок про винуватість особи.

В той же час, наявність обґрунтованої підозри разом з обставинами інкримінованого обвинуваченому злочину під час воєнного стану, тобто коли публічний та суспільний інтерес у сфері національної безпеки є особливо вразливим, та високого ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду є підставами для продовження застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується клопотання захисника про зменшення розміру застави, то попередньою ухвалою суд зменшив визначений ухвалою слідчого судді від 11.10.2023р. розмір застави з огляду на його надмірність, оскільки розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо не помірним для нього.

Але у цьому судовому засіданні стороною захисту не приведено доводів в обгрунтування ще більшого зменшення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 182, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 19 травня 2024 року включно.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зменшення розміру застави.

Строк дії ухвали до 19.05.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1