Номер провадження 1-кп/754/864/24
Справа№754/6709/24
Вирок

Іменем України

20 червня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 14.02.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, українця, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого:

- 28.02.2024 вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 14.02.2024 о 01 год. 00 хв. ОСОБА_3 , керуючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння технічно справним автомобілем марки «CITROEN-BERLINGO», днз НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Милославській у м. Києві, зі сторони вул. Бальзака в напрямку вул. Радунська, зі швидкістю приблизно 40 км/год, наближуючись до будинку АДРЕСА_2 , біля якого в першій (покрайній правій) правій смузі був припакований вантажний автомобіль марки «MAN TGX 18.440» днз НОМЕР_2 .

У цей час, в салоні зазначеного транспортного засобу знаходився пасажир ОСОБА_5 , який розташовувався на передньому сидінні.

Діючи у порушенні пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, керуючи технічно справним автомобілем марки «CITROEN-BERLINGO», днз НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині вул. Милославській у м. Києві, маючи можливість своєчасно виявити попереду нерухому перешкоду у вигляді припаркованого в першій (крайній правій) смузі вантажного автомобіля марки «MAN TGX 18.440» днз НОМЕР_2 , не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та обрати безпечні прийоми керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, змінив напрямок руху праворуч, виїхав у крайню праву смугу, де створюючи загрозу здоров`ю громадян, навпроти будинку АДРЕСА_2 , здійснив наїзд на припаркований вантажний автомобіль марки «MAN TGX 18.440» днз НОМЕР_2 , що призвело до спричинення тілесних ушкоджень пасажиру ОСОБА_5 , який отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої травми лівого передпліччя: переломи-дистального епіметафізу лівої променевої кістки та шилоподібного відростка лівої ліктьової кістки (зі зміщенням уламків); садно (без опису морфології) м`яких тканин лобної ділянки голови.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і надав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, однак за довідкою №798 від 22.03.2024 КНП «ЧОПНЛ» обвинувачений 08.09.2019 доставлявся до кабінету медичних оглядів на стан сп`яніння в диспансерне наркологічне відділення, де встановлено ДЗ: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Гостра інтоксикація неускладнена.» За сімейним станом обвинувачений є розлученим, має на утриманні одну неповнолітню дитину ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), офіційно не працевлаштований, однак виконує роботи з будівництва на підставі цивільно-правових угод, позитивно характеризується за місцем проживання. Також суд бере до уваги думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив суд суворо не карати обвинуваченого, вимог матеріального та морального характеру не має, про що надав нотаріально посвідчену заяву.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено та прокурор на такі обставини не посилався.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, наявність по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Така позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286-1 КК України 14.02.2024, тобто до постановлення вироку Новозаводським районним судом м. Чернігова від 28.02.2024, яким його засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із іспитовим строком на 1 рік, тому на підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, слід остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України до обвинуваченого суд не знаходить у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, які становлять: 3786 гривень 40 копійок за проведення експертизи; 3029 гривень 12 копійок за проведення експертизи; а всього на суму 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 52 коп.

Накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2024 (ун.№ 761/6436/24) арешт на автомобіль марки «CITROEN-BERLINGO», днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) та який вилучено і поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_4 , згідно вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання за даним вироком, шляхом часткового складання призначених покарань, приєднати покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.02.2024, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання для виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 52 коп.

Арешт на автомобіль марки «CITROEN-BERLINGO», днз НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2024 (ун.№ 761/6436/24), - скасувати.

Речові докази:

-автомобіль марки «CITROEN-BERLINGO», днз НОМЕР_1 ,- повернути за належністю ОСОБА_7 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1