Справа № 626/1687/24
Провадження № 1-кс/626/719/2024
У Х В А Л А

про арешт майна

29 квітня 2024 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000494 від 28.04.2024 року, за ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна, вилученого під час огляду місця події 27.04.2024 року, а саме автомобілю та листів шиферу.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 27.04.2024 року до ЧЧ Красноградського РВП надійшло повідомлення про те, що невідома особа здійснила крадіжку шиферу з якого складався паркан, який огороджував територію на якій знаходиться будівля п`ятиповерхівки за адресою: АДРЕСА_1 .

СВ Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000494 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27.04.2024 року під час проведення першочергових слідчих дій було проведено огляд місця події відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду було встановлено, що за вищевказаною адресою розташована будівля п`ятиповерхівки, яка огороджена парканом по всьому периметру. Встановлено, що ділянка паркану із листів шиферу довжиною 20.80 м. завалена або частково відсутня, також оглядом встановлено, що із зафіксованої довжини паркану на декількох ділянках загальною довжиною 10.20 м. відсутні листи шиферу, середня висота паркану із листів шиферу 1.70 м. Також, встановлено, що присутній на місці гр. ОСОБА_4 вказав на гр. ОСОБА_5 , який також був присутній на місці огляду на власному автомобілі марки М2141 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, про те, що даний громадянин причетний до крадіжки листів шиферу, з яких складався паркан, що огороджує територію за вищевказаною адресою. Під час огляду автомобіль марки М2141 д.н.з. Д1030СУ білого кольору було вилучено.

Відповідно до копії технічного паспорту автомобіля ГА №000734 вищевказаний транспортний засіб належить ОСОБА_6 . Згідно копії довіреності зареєстрованої в реєстрі №305, уповноваженими особами на користування, продаж даного автомобіля являються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 .

При проведенні огляду місця події 27.04.2024 на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності власника домоволодіння за вказаною адресою громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено 11 листів шиферу у непошкодженому стані та 6 листів шиферу у частково пошкодженому стані, які були виявлені на території домоволодіння за вищевказаною адресою, сукупність ознак яких дають вважати, що дані листи шиферу були викрадені з території п`ятиповерхівки за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з будови паркану, який складався з листів шиферу та встановлювався гр. ОСОБА_4 .

На підставі ст. 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, органом досудового розслідування було визнано речовим доказом автомобіль марки М2141 д.н.з. Д1030СУ білого кольору, 11 листів шиферу у непошкодженому стані та 6 листів шиферу у частково пошкодженому стані.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні для проведення подальших процесуальних слідчих дій та необхідних експертиз, слідчий і звернувся до суду з відповідним клопотанням.

В зв`язку з чим, прокурор просить накласти арешт на вказане вилучене майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, однак в своєму клопотанні зазначив, що розгляд клопотання просить проводити без його участі, його підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора про арешт майна, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст.170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права па відчуження, розпорядження іа/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає: спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказані речі підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке перелічено в клопотанні слідчого, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вони можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

В зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на листи шиферу, заборонивши вчинення дій, направлених на його відчудження, передачу, розпорядження та користування.

Поряд з цим, відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також відповідно до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

В зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на даний транспортний засіб автомобіль автомобіль марки М2141 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, який знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_5 та заборонити вчинення дій, направлених на його відчудження, передачу.

В зв`язку з викладеним, автомобіль марки автомобіль марки М2141 д.н.з. Д1030СУ білого кольору необхідно передати на відповідальне зберігання його фактичному власнику ОСОБА_5 .

Визначити відповідальною особою за збереження даного транспортного засобу ОСОБА_5 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000494 від 28.04.2024 року, за ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 27.04.2024 року, а саме на:

-на 11 листів шиферу у непошкодженому стані та 6 листів шиферу у частково пошкодженому стані, та після проведення необхідних судових експертиз повернути власнику ОСОБА_4

-на автомобіль марки М2141 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, який відповідно до копії технічного паспорту автомобіля ГА №000734 належить ОСОБА_6 . Згідно копії довіреності зареєстрованої в реєстрі №305, уповноваженими особами на користування, продаж даного автомобіля являються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , та заборонити вчинення дій, направлених на його відчудження, передачу іншим особам.

Зобов`язати ОСОБА_5 за першою вимогою слідчого, надати даний транспортний засіб для проведення необхідних слідчий дій чи проведення експертиз.

В зв`язку з викладеним, автомобіль М2141 д.н.з. Д1030СУ білого кольору необхідно передати на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1