Справа № 129/4038/23
Провадження № 1-о/135/1/24
У Х В А Л А

іменем України

07.03.2024 м. Ладижин

Колегія суддів Ладижинського міського суду Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Вінницького обласного суду Вінницької області від 16 червня 1999 та ухвали Верховного Суду України від 25 травня 2000 за виключними обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

До Ладижинського міського суду Вінницької області за підсудністю, визначеною ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2024, надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Вінницького обласного суду Вінницької області від 16 червня 1999 та ухвали Верховного Суду України від 25 травня 2000 за виключними обставинами.

Заява мотивована тим, що вироком Вінницького обласного суду від 16.06.1999 ОСОБА_4 засуджено за пунктами "а", "г" ст. 93, ч.3 ст.142, ч.ч. 3, 5, 6, ст.19 ч.3 ст.140 Кримінального кодексу України в редакції 1960 року, з урахуванням положень ст.42 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою Верховного Суду України від 25.05.2000 вирок щодо засудженого ОСОБА_4 змінено, ухвалено на підставі ст. 42 Кримінального кодексу України вважати ОСОБА_4 засудженим за пунктами "а", "г" ст. 93, ч. 3 ст. 142, ст. 19 ч.3 ст.140 Кримінального кодексу України в редакції 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі.

В поданій заяві про перегляд за судових рішень за виключними обставинами засуджений ОСОБА_4 вважає, що вирок Вінницького обласного суду від 16.06.1999 та ухвала Верховного Суду України від 25.05.2000 ухвалені із істотними порушеннями Конституції України, національного законодавства України, Кримінального кодексу України, Кримінально-процесуального кодексу України.

На підставі п.1 ч.3 ст.459 КПК України, з огляду на те, що рішенням Конституційного Суду України №11-рп/99 від 29.12.1999 положення статті 24 Загальної частини та положення санкцій статей Особливої частини Кримінального кодексу України, які передбачають смертну кару як вид покарання, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), засуджений ОСОБА_4 просить:

- скасувати ухвалу Верховного Суду України від 25.02.2020, яким ухвалене рішення про замінену смертної кари на довічне позбавлення волі, за ст. 93 п.п. «а», «г»; ч. 3; ст. 142; ст. 19 ч. 3, ч. 5 ч. 6; ч. 3 ст. 140 КК України в редакції 1960 року;

- скасувати вирок Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 у зв`язку з Законом України №1483-111 від 22.02.2000 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального та Виправно-трудового кодексів України»;

- привести у відповідність вирок Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 до діючого законодавства на момент вчинення кримінального правопорушення;

- ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк;

- поновити строк подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та викликати в суд для участі в проведенні судового засідання.

Дослідивши матеріали заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень за виключними обставинами, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Глава 34 КПК України визначає порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, встановлюючи при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У відповідності до ч.1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч.3 ст.459 КПК України виключними обставинами визнаються: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення. Обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Положеннями ст. 462 КПК України встановлені вимоги до форми та змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або виключними обставинами.

Згідно ч.2 вказаної статті у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 5-1) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 459 цього Кодексу; 5-2) клопотання про поновлення строку подання заяви; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

У своїй заяві ОСОБА_4 просить суд застосувати до нього положення п.1 ч.3 ст.459 КПК України згідно яких виключними обставинами визнаються встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, посилаючись на рішення Конституційного суду України у справі №11-рп/99 від 29.12.1999, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст.24 Загальної частини та положення санкцій статей Особливої частини Кодексу 1960, які передбачали смертну кару як вид покарання.

Одночасно з цим, Законом України №1483 від 22.02.2000 Кримінальний кодекс України 1960 року приведено у відповідність з вищевказаним рішенням, та доповнено новою статтею 25-2, яка визначила новий вид кримінального покарання довічне позбавлення волі. Крім того, цим Законом внесено зміни до ч.1 ст. 25 КК України, зокрема слова «смертна кара» замінено словами «довічне позбавлення волі», слово «двадцяти» замінено словами «двадцяти п`яти».

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 25 травня 2000 було враховано рішення Конституційного суду України у справі №11-рп/99 від 29.12.1999, та на підставі Закону України №1483 від 22.02.2000 замінено покарання у вигляді смертної кари на довічне позбавлення волі.

Таким чином, заявником не вказано, які саме виключні обставини є підставою для перегляду вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 та ухвали Верховного Суду України від 25 травня 2000.

Крім того, як вбачається зі змісту заяви засудженого ОСОБА_4 , її доводи та мотиви викладені російською мовою.

Положеннями ч.1 ст.29 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Відповідно до ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

За таких обставин, при оскарженні судового рішення до касаційного суду скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.

Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає касаційну скаргу, положень ст.427 КПК України і визначитися щодо прийняття заяви до провадження.

Натомість викладення заяви іноземною мовою є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа №521/12324/18, провадження №51-5817кмо21).

Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 КПК і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч.3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

Таким чином, враховуючи, що заява засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст.462 КПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись положеннями статей 429, 461, 462, 464 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду Вінницької області від 16 червня 1999 та ухвали Верховного Суду України від 25 травня 2000 залишити без руху.

Надати ОСОБА_4 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_6

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3