Справа №333/1548/24
Провадження №1-кс/333/1508/24
УХВАЛА

Іменем України

30 травня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власниці майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майнапо кримінальному провадженню №0001294 від 17.08.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2024 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власниці майна ОСОБА_4 звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001294 від 17.08.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.369, ч.1 ст.368, ч.4 ст.358, ч.2 ст.369-2 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 20 березня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2024 року, проведено санкціонований обшук приміщень КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради», що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний 44, в ході якого було вилучено:

- копію трудової книжки громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 5 арк.;

- сертифікат №10042 лікаря-спеціаліста громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк.;

- посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк.;

- блокнот синього кольору з написом «Вхідні та вихідні мед.справи»;

- зошит сірого кольору з написом «Входящие и исходящие мед.дела и документы»;

- мобільний пристрій «Iphone» 14Pro, у корпусі фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 (пін-код НОМЕР_4 ), який належить ОСОБА_4 ;

- копію протоколу обшуку слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 22.08.20223 року на 8 арк.;

- акт №233 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- виписка із медичної картки амбулаторного хворого №2208 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- акт огляду МСЕК громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- акт №975 огляду МСЕК громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- акт №168 огляду МСЕК громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- акт №75 огляду МСЕК громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- накази про призначення (перевезення) осіб обласних МСЕК №1 та №3, посадові інструкції осіб обласних МСЕК №1 та №3 в загальній кількості на 97 арк.

Під час слідчої дії було вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний пристрій «Iphone» 14Pro, у корпусі фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 , на який ухвалою слідчого судді від 26.03.2024 року накладено арешт.

З моменту вилучення майна до подання клопотання минуло 50 дні, за цей період телефон так і не був повернутий власниці. 14 травня 2024 року Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно - відмовлено. За такого власниця майна вважає, що порушуються її конституційні права. Власниця майна вважає, що арешт накладено на мобільний телефон необґрунтовано, оскільки вона не має будь-якого відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001294 від 17.08.2023 року і на даний час відсутні об`єктивні та законні обставини для арешту вилученого майна. Вилучений телефон на даний час досліджений з копіюванням з нього інформації шляхом фотографування екрану та з 27.03.2024 року жодних процесуальних дій по ньому не здійснюється та не планується здійснювати.

В судовому засіданні 22 травня 2024 року представник власниці майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 . В обґрунтування зазначив, що слідчий суддя навмисно не здійснював розгляд даного клопотання з метою отримання від слідчого органу надуманої постанови про призначення експертизи, щоб не виносити рішення про задоволення клопотання. Дані обставини свідчать про упередженість слідчого судді.

22 травня 2024 року заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді було передано до канцелярії суду для автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

30 травня 2024 року суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_13 розглянув заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001294 від 17.08.2023 року, та постановив заяву залишити без задоволення.

Представник власниці майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 , будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд клопотання без участі заявника. Додатково повідомив, що слідчому та експертній установі направлено вимогу про скасування експертизи та не надання доступу до особистого листування, повідомлень та телефонних розмов на вилученому телефоні.

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 , через канцелярію суду надав заяву про розгляд клопотання представника власниці майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 без його участі. До своєї заяви додав: лист про направлення на експертизу мобільного телефону, постанову від 16.05.2024 року про доручення проведення комп`ютерної технічної експертизи, протокол огляду від 27.03.2024 року мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 , постанову про визнання мобільного телефону речовим доказом від 20.03.2024 року.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_15 через канцелярію суду надала заяву в якій просила суд розглядати клопотання про скасування арешту на майно, без її участі. Просила суд відмовити в задоволенні клопотання представника власниці майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , оскільки мобільний телефон ОСОБА_16 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, при цьому специфіка збереження інформації на мобільних пристроях не може забезпечити схоронність речового доказу при поверненні його володільцю.

Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши заяви учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (№0001294) були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.369, ч.1 ст.368, ч.4 ст.358, ч.2 ст.369-2 КК України.

26 березня 2024 року ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, яке було вилучено 20.03.2024 року в ході санкціонованого обшуку приміщень КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ЗОР, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.44.

20 березня 2024 року постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області мобільний телефон «Iphone» 14Pro, у корпусі фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 (пін-код НОМЕР_4 ), який належить ОСОБА_4 , визначено речовим доказом у кримінальному провадженні.

16 травня 2024 року постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області призначено у кримінальному провадженні комп`ютерно-технічну експертизу мобільного телефону «Iphone» 14Pro, у корпусі фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 (пін-код НОМЕР_4 ), проведення якої доручено експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до листа від 22 травня 2024 року до експертної установи Запорізький НДЕКЦ МВС України направлено постанову про доручення проведення вказаної експертизи та об`єкт дослідження.

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що вищезазначений мобільний пристрій відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, може містити інформацію, яка може стосуватися кримінального провадження. Слідчий надає до суду докази направлення мобільного телефону (об`єкту дослідження) до експертної установи задля проведення комп`ютерно-технічної експертизи. На думку слідчого зазначена процесуальна дія дасть змогу більш детально та якісно дослідити інформацію, яка міститься на даному пристрої.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності проведені слідчі дії у даному кримінальному провадженні, отриману інформації, та можливість в подальшому отримати відомості, які містяться в мобільному телефоні та можуть бути доказами під час судового розгляду, приходить до висновку про відсутність підстав для повернення арештованого майна його власнику. Крім цього, слідчий суддя вважає, що скасування арешту майна може призвести до втрати речового доказу, що в подальшому може унеможливити його дослідження відповідно до вимог ст.357 КПК України.

Суд, приймає до уваги обставини визначені адвокатом ОСОБА_3 щодо тривалості строку дії арешту майна, а саме більше 50 днів, поведінку ОСОБА_4 , яка добровільно надала повний доступ до вилученого мобільного телефону, вказавши пін-код та відкривши доступ до файлів на мобільному пристрої. Разом з тим, у зв`язку із недоведеністю того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001294 триває, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власниці майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майнапо кримінальному провадженню №0001294 від 17.08.2023 року, - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1