Справа № 521/1737/24
Номер провадження:1-кс/521/740/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2024 року м. Одеса
До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно. Клопотання надійшло до суду засобами поштового зв`язку 05.03.2024 року, проте було направлено органом досудового розслідування 04.03.2024 року, що підтверджується поштовою накладною служби доставки.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
Підставою для початку розслідування слугувало те, що до відповідного територіального підрозділу надійшла заява про те, що коло осіб на території Хаджибейського райнону (раніше) Малиновського району м. Одеси здійснюють вербування, переміщення людей без визначеного місця проживання з метою подальшої експлуатації, з використанням їх уразливого стану.
Попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 149 КК України, досудове розслідування триває.
02.03.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.02.2024 року, огляд будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за участі потерпілого 3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вказаного кримінального правопорушення, відтворення дій, обстановки, обставин примусового втягнення у зайняття жебрацтвом потерпілого 3юзька О. Г.
Під час огляду було виявлено та вилучено дві картонні таблички на яких містилися наступні написи: «Люди Добрые Помогите! Ради Бога» та «Люди Добрые! Помогите, пожалуйста, инвалиду.» В подальшому потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що з вказаними табличками він та інші особи, які займалися жебракуванням сиділи на відповідних місцях для жебракування куди їх вивозили.
В подальшому, вказані таблички оглянуті та визнані в якості речових доказів по вказаному кримінальному провадженні.
Орган досудового розслідування посилаючись на те, що вилучене майно, має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідне для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, з метою його збереження та запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, просить накласти арешт.
07.03.2024 року у судове засідання учасники розгляду клопотання не з`явились, у зв`язку з чим, розгляд клопотання про арешт майна було відкладено на іншу дату.
11.03.2024 року у судове засідання слідчий, прокурор та власник майна знов не прибули, проте слідчий надав заяву про розгляд клопотання без участі прокурора та без його участі через процесуальну зайнятість.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою учасників розгляду клопотання у судове засідання, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі гроші набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи вимоги КПК України, можна дійти висновку, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування 02.03.2024 року, в рамках даного кримінального провадження, було проведено огляд будинку, де проживали потерпілі, які були залучені до зайняття жебракуванням.
Так, у клопотанні, слідчим порушується питання про арешт речей, які були виявлені та вилученні в ході вищезазначеного огляду із залученням потерпілого та в подальшому були визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно (із забороною розпорядження, відчуження, та користування), яке 02.03.2024 року було виявлено та вилучено під час огляду будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за участі потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- дві картонні таблички з написами: «Люди Добрые Помогите! Ради Бога» та «Люди Добрые! Помогите, пожалуйста, инвалиду».
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України за №1104 від 19.11.2012 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1