ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 201/3646/24 (пр. № 1-кп/201/692/2024), відомості про яке 30 травня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, директора ТОВ «Молекула-7», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У громадянина України ОСОБА_5 при невстановлених обставинах, але не пізніше 30 червня 2022 року, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у виправдовуванні, визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України.

На виконання свого умислу ОСОБА_5 діючи умисно, 30 червня 2022 року, перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи обліковий запис в месенджері «Telegram» під нік-неймом ІНФОРМАЦІЯ_2» (Telegram ID № НОМЕР_1 ), який зареєстрований за номером мобільного телефону « НОМЕР_2 », у ході переписки з громадянкою Російської Федерації ОСОБА_6 НОМЕР_3 надіслав останній повідомлення, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, а саме:

- 30.06.2022 року о 20:20:35 написав та надіслав повідомлення наступного змісту:

«К сожалению 2 чел :( У остальных мозг промыт максимально пропагандой. Есть люди в городе которые понимают, что происходит но их меньше и они бояться, что либо говорить, потому, что могут сдать их или посчитать за сепаратиста как у нас это сейчас модно»;

- 30.06.2022 року о 20:22:23 написав та надіслав повідомлення наступного змісту: «Большинство с кем не говорю все думают, что РФ это звери, которые убивают и насил, что люди верят в пропаганду».

Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України від 20.10.2023 року за №379/23 встановлено, що у протоколі № 30/5/1-9843т від 09.08.2023 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних інформаційних систем», наявні висловлювання з інформацією щодо виправдовування, визнання правомірною (виправданою, невипадковою) збройної агресії Російської Федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Крім того, на виконання свого умислу ОСОБА_5 , діючи умисно, 22.06.2023 року, перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи обліковий запис в месенджері «Telegram» під нік-неймом ІНФОРМАЦІЯ_2» (Telegram ID № НОМЕР_1 ), який зареєстрований за номером мобільного телефону « НОМЕР_2 », у ході переписки з громадянкою Російської Федерації ОСОБА_6 НОМЕР_3 , повторно, надіслав останній повідомлення, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, а саме:

- 22.06.2023 року о 08:12:49 написав та надіслав повідомлення наступного змісту:

«ІНФОРМАЦІЯ_3»;

- 22.06.2023 року о 09:42:28 написав та надіслав повідомлення наступного змісту:

«А что о ней думать, продажные гниды (это так мягко сказано) одним словом ! Считаю, что они реальные преступники своего народа и своей страны.»;

- 22.06.2023 року о 10:20:21 написав та надіслав повідомлення наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_4 ...»

Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України від 20.10.2023 року за №379/23 встановлено, що у протоколі № 30/5/1-9843т від 09.08.2023 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних інформаційних систем», наявні висловлювання з інформацією щодо виправдовування, визнання правомірною (виправданою, невипадковою) збройної агресії Російської Федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України.

21 березня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з умовами даної угоди про визнання винуватості, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, зокрема, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами та надати інформацію щодо всіх відомих йому обставин вчинення злочину. Вказаною угодою про визнання винуватості сторонами було узгоджено покарання, яке повинно бути призначено обвинуваченому ОСОБА_5 у разі її затвердження, зокрема, за ч. 1 ст. 436-2 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням та покладенням ряду процесуальних обов`язків визначених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Положеннями ч. 1 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів відповідно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, при цьому, відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, а також відсутні інші підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональними органами безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 21 березня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 436-2 КК України у виді двох років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на майно, який було накладено в рамках кримінального провадження № 0000162, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 28 грудня 2023 року, після набрання вироком суду законної сили - скасувати.

Речові докази - картхолдер з № , ЖМД Seagate s/n: WDZEPORV, телефон Хіомі імеі: НОМЕР_4 , імеі 2: НОМЕР_5 , s/n: НОМЕР_6 , ноутбук моделі MS-16 U7 s/n: НОМЕР_7 , криптогаманець ІНФОРМАЦІЯ_5, у білій коробці, грошові кошти у сумі 74 300,00 доларів США, грошові кошти у сумі 100 000,00 грн., які передані на зберігання до камери схову речових доказів ГУ СБУ у м. Києві та Київській області - повернути за належністю законному володільцю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні у розмірі 9 559,20 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог,встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з передбачених вище підстав до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1