Справа №355/133/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4219/2024 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

4 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 15 травня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 15 травня 2024 року клопотання прокурора задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 липня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, та дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися на момент розгляду клопотання прокурора, а саме: переховуватись від суду з метою уникнення покарання; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має істотне значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків; перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 вважаючи її незаконною і необґрунтованою. Ухвалити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, передбачений ст. 181 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що органом досудового розслідування не здобуто належних доказів причетності ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведені, що слугує підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника і обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд встановив, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_8 обвинувачується, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, характеризується підвищеною суспільною небезпекою, відтак, ризики, встановлені при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому судом враховано сукупність даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований.

Окрім того, судом враховано, що на даний момент в ході досудового розслідування не встановлено місцезнаходження викрадених під час вчинення злочину грошових коштів та сумки чорного кольору.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, в ході розгляду даного клопотання суд дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, встановлені при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

На переконання колегії суддів, судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого, обґрунтованість висунутого щодо ОСОБА_8 обвинувачення, встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано дані про обвинуваченого в їх сукупності, та зроблено вмотивований висновок про те, що на даний час немає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 15 травня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя