Справа № 638/7514/18
Провадження № 1-кс/638/1292/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.11.2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003955 від 10.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, -

встановив:

В провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова надійшла вищевказана скарга.

В обґрунтування посилається на те, що в провадженні ХРУП №3 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0003955 від 10.08.2017 року за складом кримінального правопорушення ч ч.2 ст. 382 України. Під час здійснення досудового розслідування ОСОБА_3 24.11.2023 року звернувся із заявою в порядку ст.93 КПК України з клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи. Жодної відповіді або повідомлення про розгляд заяви від 24.11.2023 року на адресу заявника з цього приводу зроблено не було. У подальшому після повторних звернень, а саме 11.03.2024 року заявник отримав відповідь на електронну адресу разом із оскаржуваною постановою. Із зазначеними доводами та бездіяльністю органу досудового розслідування не погоджується, посилаючись на достатність підстав для задоволення його клопотання.

Заявник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Слідчий ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду лист, в якому зазначив про неможливість надання матеріалів кримінального провадження №0003955, оскільки знаходиться в Національному НЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» на проведенні судово-економічної експертизи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчим відділом Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003955 від 10.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Матеріалами справи встановлено, що постановою слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.11.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судово-психологічної експертизи.

Слідчим в оскаржуваній постанові зазначено про недостатність підстав для призначення такої експертизи. Крім того вказує, що ОСОБА_3 не має відповідного статусу сторони кримінального провадження та є лише свідком.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно вимог статті 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови, прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення, місце та час (строки) його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень статті 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити посилання на норми КПК України, мотиви прийняття постанови.

Мотиви прийняття рішення - це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Оскільки, при прийнятті слідчим постанови була допущена істотна неповнота, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Суд, дослідивши оскаржувану постанову слідчого від 29.11.2023 року про відмову в задоволенні клопотання від 27.11.2023 року дійшов до висновку, що вона відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, у вказаній постанові зазначені мотиви прийняття із посиланнями на положення КПК України та розглянута по суті поданого клопотання.

Разом з тим, звертаю увагу заявника на те, що згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При цьому відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відтак, слідчий суддя не наділений повноваженнями надавати вказівки слідчому щодо вчинення конкретних слідчих дій. Такими повноваженнями наділений відповідно до норми ст.36 КПК України прокурор, які слідчий зобов`язаний виконувати (ч.4 ст.40 КПК України), тому вимога щодо зобов`язання слідчого провести слідчі дії, зазначені у скарзі, задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги самостійність слідчого при здійсненні досудового розслідування по кримінальному провадженню, а також вмотивованість оскаржуваної постанови слідчого, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.11.2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003955 від 10.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: