Справа № 626/1829/22
Провадження № 1-кп/626/38/2024
УХВАЛА

26 червня 2024 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000042 за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Наталине Красноградського району Харківської області, громадянки України, має вищу освіту, не працююча, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.365-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Красноградського районного суду Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 Кримінального кодексу України, із затвердженим обвинувальним актом. До Красноградського районного суду надійшло клопотання спрокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 09.02.2021, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000042 від 09.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, яке для розгляду направлено до Красноградського районного суду Харківської області.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що ОСОБА_4 , у відповідності до наказу керівника апарату Красноградської районної державної адміністрації Харківської області № 1-к від 10.01.2020 переведена на посаду завідувача сектору державної реєстрації державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області зі збереженням 5 рангу державного службовця, зловживаючи своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, без наявності відповідних правовстановлюючих документів, зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності № 39861609) за громадянином ОСОБА_6 право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 90а-8-:-90а-10, 90а-12, 113-ІІ, 113-І, 113-5-:-113-8 загальною площею 97,5 кв.м в будинку за літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_2 , які перебувають у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, чим спричинив тяжкі наслідки інтересам держави.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-IV (зі змінами та доповненнями) визначає правові засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що систему органів державної реєстрації прав становлять Міністерство юстиції України та його територіальні органи, суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, державні реєстратори прав на нерухоме майно. Приписами ч. 3 ст. 10 закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень" визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Окрім того державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Крім того, відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яким визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до пункту 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (зі змінами та доповненнями), серед іншого державний службовець зобов`язаний дотримуватись Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки, додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до п.п. "В" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (зі змінами та доповненнями) ОСОБА_4 є суб`єктом на якого поширюється обмеження та заборони встановлені зазначеним законом, а саме ст. 22 закону України "Про запобігання корупції2 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Таким чином ОСОБА_4 обіймає посаду державного реєстратора в органі державної влади завідувача сектору державної реєстрації державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, є державним службовцем, що на постійній основі здійснює функції представника влади з наданням публічних послуг, а відповідно до ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України є службовою особою, зловживала своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди, при наступних обставинах.

Так, взимку 2020 року (більш точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено), до завідувача сектору державної реєстрації державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4 звернулася невстановлена особа з пропозицією зареєструвати за громадянином ОСОБА_7 право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 90а-8-:-90а-10, 90а-12, 113-ІІ, 113-І, 113-5-:-113-8 загальною площею 97,5 кв.м в будинку за літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_2 , які перебувають у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації умислу, направленого на незаконну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 90а-8-:-90а-10, 90а-12, 113-ІІ, 113-І, 113-5-:-113-8 загальною площею 97,5 кв.м в будинку за літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_2 , які перебувають у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, але не пізніше 17.12.2020 отримала від невстановленої особи договір купівлі-продажу № 10/10-03 від 10.10.2001, укладений на Товарній біржі "Універсальній товарній біржі "Гермес", акт приймання-передачі нежитлових приміщень б/н від 10.10.2001, протокол аукціонних торгів на Товарній біржі "Універсальній товарній біржі "Гермес" № 1 від 10.10.2001, технічного паспорту ТОВ «НТБ Київ» № 99-02/12/20-ТП від 14.02.2020, висновку ТОВ "НТБ Київ" № 99-02/12 від 14.02.2020 на вищезазначені нежитлові приміщення, з метою подальшого використання вищевказаних документів, як підставу для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про виникнення права власності на вказані приміщення за ОСОБА_6 .

З метою реалізації умислу, направленого на незаконну реєстрацію права власності на вищевказані нежитлові приміщення за ОСОБА_6 , 17.12.2020 о 16 годині 50 хвилин, завідувач сектору державної реєстрації державний реєстратор Красноградської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні свого службового кабінету за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, будучи особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, в ході здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно, вирішила стати на шлях злочинної діяльності, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, порушуючи вимоги ст.ст. 10, 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127, протиправно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, умисно, використовуючи крипто-ключ для роботи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, виданий на її ім`я, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про те, що нежитлові приміщення цокольного поверху № 90а-8-:-90а-10, 90а-12, 113-ІІ, 113-І, 113-5-:-113-8 загальною площею 97,5 кв.м в будинку за літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_2 , перебувають у приватній власності ОСОБА_6 , де підставою набуття права власності зазначила договір купівлі-продажу № 10/10-03 від 10.10.2001, укладений на Товарній біржі "Універсальній товарній біржі "Гермес", акт приймання-передачі нежитлових приміщень б/н від 10.10.2001, протокол аукціонних торгів на Товарній біржі "Універсальній товарній біржі "Гермес" № 1 від 10.10.2001, технічного паспорту ТОВ "НТБ Київ" № 99-02/12/20-ТП від 14.02.2020, висновку ТОВ "НТБ Київ" № 99-02/12 від 14.02.2020.

У подальшому, завідувач сектору державної реєстрації державний реєстратор Красноградської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4 умисно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, достовірно розуміючи, що документи надані невстановленою особою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 90а-8-:-90а-10, 90а-12, 113-ІІ, 113-І, 113-5-:-113-8 загальною площею 97,5 кв.м в будинку за літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_2 за громадянином ОСОБА_6 , не є підставою для реєстрації права власності, підтвердила своїм електронноцифровим підписом (крипто-ключем) проведення вищевказаної реєстраційної дії.

Сторона обвинувачення зазначає, що внаслідок зловживання своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди завідувач сектору державної реєстрації державний реєстратор Красноградської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4 , в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, без наявності відповідних правовстановлюючих документів, зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності №39861609) за громадянином ОСОБА_6 право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 90а-8-:-90а-10, 90а-12, 113-ІІ, 113-І, 113-5-:-113-8 загальною площею 97,5 кв.м в будинку за літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до незаконного вибуття з власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, вартістю згідно висновку будівельно-технічної експертизи 1242604,00 (один мільйон двісті сорок тисячі шістсот чотири) гривень, чим спричинив тяжкі наслідки інтересам держави.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України обвинувачується ОСОБА_4 .

Підставою для звернення із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.365-2 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та інших учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу підтримала. Сторона захисту в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання , звертає увагу на процесуальну поведінку ОСОБА_4 , яка самостійно та добровільно прибуває до суду для участі в судовому засіданні.

Суд вислухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання вирішує наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Строк домашнього арешту обвинуваченого за попередньої ухвалою слідчого судді Київського районного суду Харківської області закінчився 01 жовтня 2022 року, однак судовий розгляд не завершено та з огляду на обсяг доказів він потребує значного часу.

Суд констатує,що на даний час хоча і з меншою ймовірністю, але продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що на думку сторони обвинувачення підтверджується тяжкістю покарання, яке загрожує у разі визнання її винуватоб; незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, що на думку сторони обвинувачення, свідчить те, що дані особи ще не допитані під час розгляду справи; вчинити інше кримінальне правопорушення, що на думку сторони обвинувачення пов`язане з тим, що у ОСОБА_4 на теперішній час відсутні офіційні джерела існування, тому підстави для обрання запобіжного заходу не відпали.

Суд вказує, що принцип змагальності, як загальна засада кримінального провадження, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 липня 2011 року, Суд зазначив (п. 175 справи), що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Обставини здійснення обвинуваченою конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

У зв`язку викладеним вище, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод", приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу ОСОБА_4 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість злочину і можливого покарання, вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора частково та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання , строком на два місяці з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, що буде достатнім для запобігання можливим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку і виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

На підстави викладеного, керуючись ст. 177, 181,199, 331, ч. 2 ст. 376, ч.15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до суду у межах кримінального провадження №0000042 від 09.02.2021 року.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язків становить два місяці з дня постановлення ухвали до 26 серпня 2024 року.

Обвинуваченій ОСОБА_4 повідомити покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя