ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/7362/23 Провадження № 1-кс/636/223/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0001251, відомості про яке 27.12.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Федорівка, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянина України, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя -

в с т а н о в и в:

Прокурор Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання вказано, що 26 грудня 2023 року, приблизно о 22.00 год, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де спільно розпивали алкогольні напої, в ході якої у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка на побутовому ґрунті, в результаті чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс один удар кулаком правої руки, вдягненої в боксерську рукавицю, по голові ОСОБА_8 , від якого ОСОБА_7 впав на підлогу. Далі ОСОБА_5 сів зверху на ОСОБА_7 та почав наносити лежачому на підлозі на спині ОСОБА_7 хаотичні удари кулаками обох рук, вдягнутими у боксерські рукавиці, по голові, завдавши не менше десяти ударів. У цей час у кімнаті знаходився ОСОБА_6 , який припинив протиправні дії ОСОБА_5 та вийшов з кімнати. В подальшому в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , залишившись з ОСОБА_7 наодинці, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , продовжив нанесення останньому ударів кулаками обох рук по тулубу, верхнім, нижнім кінцівкам та голові. Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_5 , які виразились у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , настала смерть останнього.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 12-19-1143/Чт23 від 03.02.2024 ОСОБА_7 заподіяно наступні тілесні ушкодження: голови - тупа травма у вигляді множинних синців на обличчі, саден на обличчі, крововиливів під тверду мозкову оболонку головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки на всьому протязі півкуль головного мозку. Вищезазначені тілесні ушкодження утворились прижиттєве, у строк, більш ніж доба, від дії тупими предметами (предметом) з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні властивості травмуючої поверхні котрих (котрого) в ушкодженнях не відобразились. Такими предметами, ймовірно, були кулака рук або ноги у взутті. Достовірно встановити кількість ударів не представляється можливим, але судячи по обсягу ушкоджень, можливо припустити, що їх кількість була мінімум п`ять. Причиною смерті ОСОБА_7 стала тупа травма голови, яка ускладнилась у своєму перебігу розвитком порушення мозкового кровообігу, що підтверджуються в тому числі й результатами судово-гістологічної експертизи. Закрита черепно-мозкова травма носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.1.а., п.2.1.2., п.2.1.3., п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995г.). Виходячи із даних динаміки розвитку трупних явищ, смерть настала близько 03-04 год 27.12.2023. Якихось тілесних ушкоджень, котрі характерні для самооборони не встановлено. Після отримання тілесних ушкоджень та настанням смерті пройшли перші часи. В цей час ОСОБА_7 міг здійснювати цілеспрямовані дії в обмеженому обсязі та втратив свідомість по мірі наростання явищ порушення мозкового кровообігу. Пошкодження спричинені один за одним в короткий час.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

27.12.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом затримання ОСОБА_5 , висновком судово-медичного експерта № 12-19-1143/Чт23 від 03.02.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

22.02.2024 обвинувальний акт у вказаному провадженні спрямовано до Чугуївського міського суду Харківської області для розгляду по суті.

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28.12.2023 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.30 год 24.02.2024.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Метою та підставами продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

2) незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 фактично мешкає в одному населеному пункті разом зі свідками, а також може мати інформацію щодо їх фактичного місця мешкання та місця перебування, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), пов`язане із заподіянням тілесних ушкоджень іншій особі.

Вказані ризики не зменшились та не перестали існувати.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор вважає, що останньому необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обставини кримінального правопорушення та особа обвинуваченого свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на ризики, які викладені вище.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував участь у даній події, пояснивши, що в обвинувальному акті викладено не повні обставини, проти запобіжного заходу заперечував.

Захисник у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного та пояснила суду, що прокурором не доведені ризики на які він посилається. Обвинувачений молодий, навчається, раніше до ніякої відповідальності не притягався та не порушував законів, після подій нікуди не переховувався, а сам повідомив свого керівника про конфлікт. Дану подію міг спровокувати потерпілий, який неодноразово притягався до відповідальності за домашнє насильство.

Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відповідно до змісту якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання в даному випадку підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, розглядаючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваної під вартою, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, те, що по версії слідства він може незаконно впливати на свідків, чи зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому підозрюється, а також вік та стан здоров`я підозрюваного, а тому вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 181,184, 193-196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0001251, відомості про яке 27.12.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Федорівка, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянина України, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком 2 місяці до 22 квітня 2024 року включно за місцем проживання АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати своє місце проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додаткові обов`язки: не відлучатися з території Харківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора чи суду.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення ухвали суду.

Слідчий суддя -