Справа № 334/5326/24
Номер провадження № 1-кп/334/595/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м.Запоріжжя

Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2023 за №0002522, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, на утриманні має малолітню дитину 2023 року народження, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченоих ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 (особисто), захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , потерпілої - ОСОБА_6 (особисто)

встановив:

28 червня 2024 року після здійснення автоматизованого розподілу справ в провадження судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002522 від 16.12.2023, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, 28 червня 2024 року вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження суддею Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 01.07.2024 призначено за матеріалами кримінального провадження, що надійшло з обвинувальним актом №0002522 від 16.12.2023, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 121 КК України, підготовче судове засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні наполягав на призначенні кримінального провадження до судового розгляду, подав письмові клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , з клопотаннями про направлення справи за підсудністю, закриття кримінального провадження, повернення обвинувального акту прокурору не звертався, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Просив в задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно його підзахисного відмовити, обрати ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід, оскільки ризики, які існували на стадії досудового розслідування, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 з клопотаннями про направлення справи за підсудністю, закриття кримінального провадження, повернення обвинувального акту прокурору не звертався, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_6 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечувала. Просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки з обвинуваченим вона примирилась, претензій матеріального чи морального характеру до нього не має, у них спільна дитина, їй потрібна його допомога у догляді за дітьми та мамою ОСОБА_3 , яка є інвалідом 1 групи.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників провадження, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до положень ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, зазначене кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду міста Запоріжжя.

Судом вирішено питання, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про слухання кримінального провадження в подальшому у відкритому судовому засіданні. Учасники кримінального провадження не заперечували проти даного клопотання.

На підставі викладеного, суд вважає що є достатньо підстав для призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд доходить наступних висновків.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 ч.1 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на осіб, що беруть участь провадженні в процесуальному статусі свідків. (ст. 177 КПК України).

Суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

На стадії досудового розслідування 22.05.2024 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя обвинуваченому, який на той час підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому, запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Суд враховує можливу причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується усією сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів, змістом обвинувального акту та іншими доданими до нього матеріалами. Відомості, викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо продовження існування передбачених ризиків позапроцесуальної поведінки обвинуваченого, то в цій частині суд зазначає про таке.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким за правилами ст. 12 КК України та у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому, суд враховує, що у обвинуваченого існують міцні соціальні зв`язки, а саме він проживає з матір`ю, яка є інвалідом І групи, при цьому, примирився з потерпілою, яка наразі з дітьми також проживає за адресою обвинуваченого та потребує його допомоги.

Щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, то такий ризик є обґрунтованим, оскільки свідки безпосередньо не допитувалися судом, а тому обвинувачений має можливість незаконно впливати на вищевказаних осіб, з метою надання вигідних показів суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, відомостей про те, що ОСОБА_3 перешкоджав кримінальному провадженню або намагався вплинути на свідків чи потерпілу суду не надано.

При цьому, відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті,

Як встановлено судом, більш м`які запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались, а прокурор не довів, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім на даній стадії кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи те, що прокурор не довів, що у цьому кримінальному провадженні недостатнім є застосування більш м`якого запобіжного заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні є підстави для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладенням обов`язків визначених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, цілодобовий домашній арешт, дозволить запобігти спілкування обвинуваченого із свідками кримінального провадження, а тому саме такий запобіжний захід слід застосувати до обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.297-1, 314, 323, 371, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2023 за №0002522, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 309 КК України, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Ленінського районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 1/2) на 05.07.2024 року на 12 годину 30 год.

Судовий розгляд провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні та викликати до суду: прокурора, потерпілу, захисника та обвинуваченого.

Відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, а саме з 16 години 00 хвилин 04.07.2024 року до 16 години 00 хвилин 04.09.2024 року.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно у залі судового засідання.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) не залишати цілодобово місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) не виїжджати за межі міста Запоріжжя, без дозволу суду та прибувати до Ленінського районного суду міста Запоріжжя за першою вимогою;

3) повідомляти суд про зміну місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно ст.181 ч.5 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань, та про право використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали вручити учасникам провадження для відома та направити до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1