ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/208/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 серпня 2024 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення зокрема тим, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним. Також, слідчий суддя врахував як характер кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , а саме що вони пов`язані із вчиненням злочину проти життя та здоров`я особи, групою осіб, так і наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і конкретні обставини справи та відомості про особу обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що повний текст ухвали було виготовлено та вручено стороні захисту 21 червня 2024 року.

Також просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2024 року скасувати та застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю за адресою: АДРЕСА_1 або інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що дана ухвала є незаконною, як така, що прийнята з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також вказує, на відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК, на які опирався слідчий та прокурор при обранні запобіжного заходу, а саме:

переховування від органів досудового розслідування та/або суду - даний висновок є надуманим, що суперечить клопотанню та повідомленню про підозру від 27 грудня 2023 року та ухвали слідчого судді від 28 грудня 2023 року, в яких вказано, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, постійно проживає в АДРЕСА_2 ;

незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні - дане твердження не підтверджується жодними доказами, а слідство не наводить прізвища жодного із них в цій частині.

Захисник вважає, що наведені слідчою доказів на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 не мають жодного відношення до доказів, в силу ч.1 ст.84 КПК України, оскільки більшість з вказаних документів зібрано з порушенням процесуального порядку, а саме:

- протоколи проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_12 від 25.12.2023; свідком ОСОБА_13 від 25.12.2023; з свідком ОСОБА_14 . Від 26.12.2023, а також протоколом проведення слідчого експеримента із свідком ОСОБА_12 - на 5 листках він проводився з 17 год.42 хв. до 17 год.52 хв., цьому роз`яснювалися численні процесуальні права і т.д., із свідком ОСОБА_13 - 17-58 до 18-05, свідком ОСОБА_14 - 12-49-13-09 - оскільки, всі вказані слідчі дії проводилися за кілька хвилин;

- протоколів допиту свідків - у них не наводяться фактичні дані а розписуються, щодо побиття потерпілого - зазначається, що саме він поводив себе неналежним чином, образив ОСОБА_15 , «чіплявся» до неї та багато іншого.

Також вказує, що у підозрі, яку пред`явили ОСОБА_7 зазначено, перебуваючи у приміщенні квартири ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 розпивали у приміщенні спиртні напої. Під час розпивання спиртного між вказаними особами виникла суперечка, однак, не зрозуміло хто такий ОСОБА_14.

Адвокат звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься постанова про визнання ОСОБА_18 законним представником ОСОБА_7 , однак слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області - ОСОБА_19 здійснив розгляд справи відносно неповнолітнього та вирішив питання про продовження строку дії запобіжного заходу без участі законного представника неповнолітнього підозрюваного та без належного повідомлення законного представника про час та місце розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою неповнолітнього, без з`ясування думки неповнолітнього та учасників про можливість розгляду клопотання без законного представника.

Захисник вважає, що слідчим суддею не було враховано практику ЄСПЛ при винесенні оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисників і обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002873 від 23.12.2023, в якому ОСОБА_7 пред`явлено підозру за ч.2 ст. 121, ч.3 ст.135 КК України.

Згідно вказаної підозри ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочинів за таких обставин:

"22 грудня 2023 року близько 17:00 години ОСОБА_17 прийшов у квартиру АДРЕСА_3 , де перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_16 . Надалі до них приєднався ОСОБА_14 . Перебуваючи за вище вказаною адресою, ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 розпивали у приміщенні ОСОБА_20 спиртні напої. Під час розпивання спиртного між вказаними особами виникла суперечка, в цей момент у ОСОБА_7 та ОСОБА_16 виник спільний злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_17 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, 22 грудня 2023 року в період часу з 19:00 години до 23:00 години ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_16 , перебуваючи у приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_3 , знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи з прямим спільним умислом, маючи на меті спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_17 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесли численні удари по тілу потерпілого ОСОБА_17 . Так, в той час, коли потерпілий сидів на дивані вказаного приміщення, до нього підійшов ОСОБА_7 та наніс два удари кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_17 . Надалі ОСОБА_16 також підійшла до ОСОБА_17 та нанесла йому численні удари кулаками обох рук та ногами по різних ділянках тіла та голови. В подальшому ОСОБА_7 стягнув ОСОБА_17 із дивану, кинув на підлогу кімнати, в якій вони перебували та почав наносити численні (більше 10) удари кулаками обох рук, ліктями та ногами по різних частинах голови та тіла ОСОБА_17 . Після цього, коли потерпілий знаходився в положенні лежачи на підлозі, ОСОБА_7 присів та стиснув шию ОСОБА_17 колінами, здавивши її. В подальшому, через деякий час, ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, знову підійшов до потерпілого та наніс останньому численні удари ліктями та ногами в ділянку голови, тіла та статевих органів. В цей час ОСОБА_16 , також продовжуючи свої злочинні дії підійшла до ОСОБА_17 та нанесла потерпілому два удари ногою в ділянку тулуба та один удар ногою в ділянку голови. Після цього вона нанесла ще чотири удари ногою в ділянку тулуба, статевих органів та голови ОСОБА_17 . Надалі, продовжуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 взяв із шафи, яка заходилась в даній кімнаті чорний шкіряний пасок із металевими вставками та наніс ним потерпілому більше 5 ударів по спині. В свою чергу ОСОБА_16 взяла металеву швабру, яка знаходилась у ОСОБА_20 та нанесла нею численні (більше 10) удари в різні ділянки тулуба та голови ОСОБА_17 . Вказані тілесні ушкодження за своїм характером та кількістю викликали значні фізичні страждання та нестерпний біль у потерпілого і були вчинені способом, що має характер особливого мучення, що виразилося в багаторазовому та тривалому спричиненні болю потерпілому шляхом нанесення йому численних ударів руками, ногами та іншими предметами по всьому тілу.

Своїми спільними умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_16 спричинили ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді: політравми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, внутрішньомозкової гематоми правої тімяно-потиличної ділянки субтенторіально зі стисненням головного мозку, перелому лівої нижньої стінки орбіти зі зміщенням фрагментів, закритого перелому кісток носа зі зміщенням відламків, закритого перелому передньої та задньої стінки лівої гайморової пазухи, гематосинуса, викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання, закритої травми грудної клітки, забою легень, перелому тіла груднини, ІХ ребра справа, правобічного субтотального післятравматичного пневмотораксу, двобічної полісигментарної пневмонії середньої важкості, гострого посттравматичного пошкодження печінки, забою нирок, гострого пошкодження нирок, метаболічної кардіоміопатії, пароксизму фібриляції передсердь з нормосистолією шлуночків, пароксизму передсердньої тахікардії з медикаментозним відновленням ритму, неповної блокади правої ніжки пучка Гісса, посттравматичної ретинопатії сітківки обох очей, гематоми повік обох очей, часткового гемофтальму обох очей, гострого посттравматичного панкреатиту, рваної рани надбрівної дуги справа, множинних осаджень та гематоми м`яких тканин обличчя, грудної клітки, попереку, верхніх та нижніх кінцівок, тромбоцитопенії. Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент заподіяння і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В ході досудового розслідування також встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_16 здійснювали зйомку спричинених ними тілесних ушкоджень ОСОБА_17 на свої мобільні телефони, при цьому коментуючи свої дії та наслідки своїх дій з посмішкою, глузуючи та насміхаючись над потерпілим, а також в їх словах була присутня радість та гордість про скоєне, що свідчить про особливий цинізм та жорстокість останніх.

Окрім цього, 22 грудня 2023 року близько 23:45 год. ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_16 , перебуваючи у приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_3 , після спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , достовірно знаючи, що внаслідок спричинених тілесних ушкоджень потерпілий перебував у непритомному та безпорадному стані, винесли ОСОБА_17 на вулицю та залишили у непритомному стані біля будинку АДРЕСА_4 , при цьому, усвідомлюючи, що своїми діями поставили потерпілого в небезпечне для життя становище, нехтуючи моральними і правовими нормами, які передбачають надання допомоги людині, що перебуває у небезпечному стані та, маючи можливість надати таку допомогу, повернулись до квартири АДРЕСА_3 , свідомо залишивши ОСОБА_17 в небезпечному для життя становищі. Не маючи фізичної можливості самостійно прослідувати до місця свого проживання, чи викликати допомогу через заподіяні ОСОБА_7 та ОСОБА_16 тілесні ушкодження, потерпілий ОСОБА_17 протягом тривалого часу пролежав на відкритому повітрі за низької температури у місці, де його залишили ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , внаслідок чого отримав обмороження обох стоп ІІ ступеня, загальне переохолодження та вранці 23.12.2023 близько 08:00 год. він був знайдений двірником, після чого каретою швидкої медичної допомоги його було доставлено до лікувального закладу.

Ухвалою слідчого судді від 28 грудня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який надалі неодноразово продовжувався, востаннє до 26.06.2024 року.

06.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України.

06.06.2024 року слідчим завершено досудове розслідування та роз`яснено, що відповідно до вимог ч.6 ст.290 КПК України, сторона захисту, зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді, а також надано підозрюваному і його захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді від 19 червня 2024 року, яка оскаржується, продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 15.08.2024 року.

Таке рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень та незважаючи на завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту продовжують існувати ризики, які були визначені в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час вони не зменшилися, а тому зважаючи на санкції інкримінованих ОСОБА_7 статей КК України та відомостей про його особу є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, що в сукупності свідчить про обґрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування даного запобіжного заходу або його зміни.

Доводи захисника про відсутність конкретних доказів існування кожного з ризиків, які були визнані доведеними при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , апеляційний суд відхиляє, оскільки КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Встановлено, що на даний час досудове розслідування в цьому провадженні не завершено, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК доказами є лише ті показання свідків, які отримані безпосередньо в судовому засіданні, в цьому провадженні свідки є знайомими підозрюваного, а з деякими з них він перебував у дружніх відносинах, що з огляду на важливість показань свідків у встановленні дійсних обставин цього провадження свідчить про те, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на них. Також, з урахуванням того, що суворість можливого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування», а також беручи до уваги обставини даного кримінального провадження та відомості про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім і не має законодавчих перешкод для виїзду за межі України, то на думку апеляційного суду слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що продовжує існувати ризик здійснення підозрюваним спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити досудового розслідування цього кримінального провадження до закінчення раніше визначеного строку тримання під вартою підозрюваного не є можливим, оскільки необхідно виконати ряд процесуальних дій, з метою недопущення ухилення обвинуваченим від суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу підозрюваному або його зміни на більш м`який, суд прийшов до правильного висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 15 серпня 2024 року.

Також, слідчим суддею відповідно до ст.178 КПК України було взято до уваги як те, що він є неповнолітнім, студентом, неодружений, проживає з батьками та сестрами, стан його здоров`я, так і характер і конкретні обставини вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, - групою осіб та способом, що має характер особливого мучення, зі здійсненням відеофіксації спричинених тілесних ушкоджень на свої мобільні телефони, з коментуванням своїх протиправних дій та їх наслідків з насмішкою та глузуванням над потерпілим, висловлюванням радості та гордості за скоєне, що свідчить про особливий цинізм та жорстокість підозрюваного, та подальше завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, а також те, що потерпілий є інвалідом з народження, а саме він народився із вадою руки - його ліва кисть із частиною передпліччя нижче ліктя відсутня.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.177 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України, ухвалив рішення про продовження відносно ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відповідно до ст.183 КПК України, врахувавши обґрунтовані доводи клопотання прокурора про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень в результаті чого загинула людина.

Наведені в клопотанні прокурора доводи підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами провадження і в апеляційній скарзі не наведено обставин, які би спростували зазначені прокурором факти, а лише узагальнено стверджується про відсутність достатніх підстав для продовження запобіжного заходу. Тому колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про те, що передбачені ст.177 КПК ризики продовжують існувати і застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для їх запобігання.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри і ризиків, що передбачені ст.177 КПК, є суперечливими з огляду на те, що в апеляційній скарзі він просить застосувати більш м`який запобіжний захід, що відповідно до вимог ст.194 КПК можливе лише за наявності обґрунтованої підозри і ризиків, що передбачені ст.177 КПК.

Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість пред`явленої підозри з мотивів порушення органом досудового розслідування процесуального порядку збирання доказів також є суперечливими, оскільки з доданих до клопотання слідчого матеріалів та пояснень захисника в ході апеляційного розгляду видно, що підозрюваний ОСОБА_7 під час досудового розслідування надавав показання, в яких фактично підтверджував свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Таким чином, переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і вмотивованість висновку слідчого судді щодо обґрунтованості підозри під час апеляційного розгляду не встановлено.

Оцінюючи доводи захисника про порушення права на захист при розгляді слідчим суддею ОСОБА_19 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу без участі законного представника неповнолітнього та захисника ОСОБА_10 , апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку такі доводи не є достатніми для відмови у продовженні строку дії запобіжного заходу.

Так, зі змісту оскарженої ухвали та журналу судового засідання від 19 червня 2024 року видно, що вказаний судовий розгляд проведений слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1 . При цьому, в судовому засіданні були присутні підозрюваний ОСОБА_7 і два його захисники - професійні адвокати ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які не заперечували проти проведення розгляду клопотання слідчого у відсутності законного представника ОСОБА_18 і захисника ОСОБА_10 та не заявили клопотання про відкладення вказаного судового розгляду з наведених підстав. При цьому, законний представник ОСОБА_18 і захисник ОСОБА_10 також не подали клопотань про відкладення судового розгляду і про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча повістку про виклик до суду кожна з них отримала 17 червня 2024 року (а.к.п.216,217).

Доводи сторони захисту про необхідність зміни підозрюваному ОСОБА_7 виду запобіжного заходу або визначення альтернативного заходу у вигляді застави з огляду на його неповнолітній вік і відсутність попередніх судимостей, апеляційний суд не визнає переконливими, оскільки вказані обставини не нівелюють встановлені наявні ризики, сукупність яких була встановлена при застосуванні запобіжного заходу і продовжує існувати на даний час.

Колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід відносно підозрюваного в даному конкретному випадку кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі "Летельє проти Франції" заява №12369/86 від 26 червня 1991 року, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, судом на даному етапі не встановлено і в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст.404-419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді