УХВАЛА

3 травня 2024 року

м. Київ

справа № 701/280/18-к

провадження № 51-2259 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1,

суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

перевіривши касаційну скаргу представника цивільного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» - директора ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання п. 4 ч. 2, ч. 3 цієї норми процесуального права.

Згідно із законодавчими положеннями у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених вимог, адже суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і наділений повноваженнями скасувати судові рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.

Зазначене при зверненні до Верховного Суду було залишено поза увагою.

Як убачається з поданої касаційної скарги, у ній її автор, заперечуючи правильність вирішення цивільного позову законного представника неповнолітнього, просить скасувати ухвалу апеляційного суду. При цьому скаржник не наводить обґрунтування незаконності оспорюваного рішення з огляду на статті 127-129 КПК, якими унормовано відшкодування шкоди у кримінальному провадженні, статей 370, 412 цього Кодексу в їх взаємозв`язку зі статтями 23, 1167, 1172, 1200 Цивільного кодексу України, з урахуванням також установлених у справі фактів, рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2002 від 9 липня 2002 року (справа № 1-2/2002) й точного змісту правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року (справа № 426/16825/16-ц).

Разом із цим у своєму зверненні представник цивільного відповідача не зазначає доводів, які би свідчили про допущення апеляційним судом таких порушень норм процесуального права, які є істотними і тягнуть за собоюобов`язкове скасування ухвали на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, на чому наполягає скаржник. Отже, і не обґрунтовано заявленої у касаційній скарзі вимоги до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Недодержання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу представника цивільного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» - директора ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3