Справа № 243/708/23
Провадження № 1-кп/243/216/2024
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та діючим на території України воєнним станом, проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, об`єднані матеріали кримінальних проваджень, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 11.01.2023 та № 0000046 від 10.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який має на утриманні осіб похилого віку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, востаннє 06.12.2022 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слов`янським міськрайонним судом Донецької області розглядається об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 309 КК України.

На адресу суду від прокурора надійшло клопотання клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. В обґрунтування заявленого прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 309 КК України. Ухвалою слідчого судді від 19.02.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 20.04.2024. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та у подальшому пред`явлено обвинувачення за вказаною статтею законно та обґрунтовано, на підставі сукупності зібраних доказів (допити свідків, висновки судових експертиз), які будуть безпосередньо досліджуватися судом під час судового розгляду. На теперішній час виникла необхідність у обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Метою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення скоєння іншого кримінального правопорушення та запобігання його спробам переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків. Необхідність обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді домашнього арешту обумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Ризик переховування від суду обґрунтований тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачене ч. 3 ст. 309 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та вказані обставини можуть спонукати його переховуватись від суду та перешкоджати забезпеченню виконання процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні. До того ж існує ризик впливу обвинуваченого на свідків по кримінальному провадженню, який обумовлений тим, що ОСОБА_4 вже ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, та таким чином йому стали відомі анкетні дані та місце мешкання свідків у справі, які проживають з ним в одному місті. Володіючи такими відомостями, обвинувачений може незаконно впливати на свідків у провадженні, шляхом умовляння чи погроз з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, достатніми є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується даними, які характеризують особистість обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним придбанням, виготовленням та зберіганням наркотичних засобів, знову вчинив аналогічний злочин, що свідчить про схильність особи до вчиненні злочинів. Крім того, існування вказаного ризику підтверджується тим, що станом на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, на розгляді Слов`янського міськрайонного суду вже перебувало кримінальне провадження № 0000040 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Також необхідно врахувати і дані щодо особи ОСОБА_4 , а саме - останній не одружений, суспільно - корисною діяльністю не займається, не має постійного джерела доходу (заробітку) та не працевлаштований. Разом з тим, ОСОБА_4 проживає та здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є інвалідом 2 групи. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства. Вказані обставини свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який буде найбільш необхідним та оптимальним в даній ситуації та зможе запобігти ризикам, наведеним у клопотанні. Прокурор просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ; покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: - прибувати до суду, прокурора за першим викликом по необхідності; - не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 з 13 години 00 хвилин однієї доби до 11 години 00 хвилин наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання та/або роботи; - утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорту громадянина України, що посвідчує особу.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечували проти застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, однак, просили збільшити обвинуваченому кількість часу, коли можна покидати місце проживання, оскільки йому треба більше часу, щоб дістатися до матері, яка є інвалідом 2 групи, щоб купити їй продукти, ліки та допомогти іншим чином у разі необхідності.

Суд, заслухавши доводи учасників судового провадження, встановив наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

В обґрунтування клопотання прокурором заявлено про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, на думку прокурора, обвинувачений спроможний: переховуватись від прокуратури та суду з огляду на тяжкість покарання, яке може бути йому визначене у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень; може незаконно впливати на свідків з метою змусити їх змінити надані раніше небажані для обвинуваченого свідчення, щоб уникнути в подальшому кримінальної відповідальності; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки суспільно-корисною діяльністю не займається, постійного джерела доходу не має, раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, що може свідчити до схильність особи до порушення закону.

Вивчивши наведені вище обставини, суд вважає доведеними заявлені прокурором ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, суд вважає обґрунтованим заявлений ризик, що обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за найтяжче з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може здійснити спробу переховування від суду, оскільки в цьому випадку наслідки і ризик втечі для нього можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура відбування покарання.

Також, суд вважає, що є ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити спробу впливу на свідків по кримінальному провадженню, щоб змусити свідків змінити на його користь показання задля уникнення в подальшому відповідальності. Крім зазначеного, слід також прийняти до уваги той факт, що на теперішній час свідки по кримінальному провадженню ще не були допитані в судовому засіданні.

Крім цього, суд також вважає слушними доводи прокурора стосовно існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, суд враховує той факт, що ОСОБА_4 раніше вже був неодноразово засуджений за вчинення умисних кримінальних правопорушень, відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, наразі суспільно-корисною діяльністю не займається, не працює, офіційного та постійного джерела доходу не має. Вказані обставини підтверджують доводи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а отже, на думку суду, заявлений ризик також є досить реальним.

З огляду на викладене вище, враховуючи особу обвинуваченого, той факт, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування ще більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 15.06.2024, з метою запобігання згаданих ризиків та виконання завдань кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України.

Що стосується заявленого прокурором в клопотанні періоду часу, в який обвинуваченому ОСОБА_4 слід заборонити залишати житло, суд вважає за можливе збільшити обсяг часу, коли обвинувачений може знаходитися поза межами свого місця проживання, зважаючи на те, що, дійсно, ОСОБА_4 піклується та здійснює догляд за своєю матір`ю, якій встановлена друга група інвалідності, що передбачає також купівлю продуктів харчування, необхідних ліків та іншу посильну допомогу, якої може потребувати літня особа з інвалідністю. Вказаний факт визнаний та підтверджується безпосередньо доводами прокурора, наведеними в клопотанні.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду, прокурора за першим викликом по необхідності; - не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду кожного дня у період часу з 15-00 год однієї доби до 09-00 год наступної доби; - повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання та/або роботи; - утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорту громадянина України, що посвідчує особу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 309 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду, прокурора за першим викликом по необхідності;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду кожного дня у період часу з 15-00 год однієї доби до 09-00 год наступної доби;

- повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорту громадянина України, що посвідчує особу.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити до 15 червня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на співробітників відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а контроль за його виконанням - на прокурора, який підтримує державне (публічне) обвинувачення у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику та до відділу поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 15.04.2024 о 13-40 год.

Суддя ОСОБА_1