Справа № 203/3336/23
Провадження № 1-кс/0203/815/2024
УХВАЛА

20 лютого 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 12 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000143 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, із неповною середньою освітою, який розлучений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2024 року під наглядом прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури за проведенням цього досудового розслідування Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, слідчий клопочить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Дане клопотання, яке за формою та змістом відповідає вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою досудове розслідування через особливу складність та необхідність проведення низки слідчих дій завершене не буде, а обставини, які слугували підставою для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не відпали, виправдовуючи, на думку сторони обвинувачення, подальше тримання підозрюваного під вартою задля виконання завдання охорони прав та інтересів суспільства.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та захисник заперечували проти клопотання слідчого тим, що підозра є явно необґрунтованою, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що заявлені прокурором не доведені, є припущеннями, підстав для продовження найсуворішого запобіжного заходу немає. Окрім цього сторона захисту в судовому засіданні посилалася на те, що ОСОБА_4 тривалий час перебував на військовій службі та виконував обов`язки по захисту територіальної цілісності держави та отримав контузію та ряд інших травм, з огляду на що тримання підозрюваного з контузією у замкнутому просторі є фактичним знущанням над підозрюваним з урахуванням того, що в слідчому ізоляторі відсутня можливість надання своєчасної та повної медичної допомоги підозрюваному, тому просили відмовити у задоволенні клопотання, а у разі продовження строку запобіжного заходу - наполягав на зміні застосованого запобіжного заходу на меш обтяжливий, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

19 червня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, проте у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування ОСОБА_4 постановою прокурора оголошено в розшук, а ухвалою слідчого судді від 28 серпня 2023 року надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 12 травня 2022 року продовжений до дев`яти місяців, тобто, до 18 березня 2023 року.

26 грудня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 23 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави.

19 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомлено підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, що виразилося в участі у злочинній організації; незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому у складі злочинної організації; організації або утриманні місць для незаконного вживання психотропних речовин, вчиненому з корисливих мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до частини 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку запобіжного заходу (строку тримання під вартою), якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно, враховуючи вказані норми закону, слідчий суддя при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою не встановлює обставини обґрунтованості підозри, оскільки ці обставини входять до предмету доказування лише при застосуванні запобіжного заходу, а не під час вирішення питання його продовження, і предметом доказування у такому випадку є наявність встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ризиків, які не зменшилися і не відпали , а тому слідчий суддя, відкидає доводи захисника та підозрюваного про відмову у задоволенні клопотання з підстав явної необґрунтованості підозри.

Вирішуючи питання продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011 року). У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п.36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»). При цьому, докази того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, обвинуваченим та його захисником не надані.

Вирішуючи питання про наявність відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність раніше зазначених ризиків та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжче з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Беручи до уваги вказані обставини, дані про особу підозрюваного, стадію досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, у якому на теперішній час не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, триває збір доказів, а також враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, який тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, внаслідок чого його затримано на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу, обізнаність підозрюваного про обставини кримінального провадження, особи свідків, його роль у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та тривалість їх вчинення, слідчий суддя приходить до висновку, що такі обставини свідчать про те, що передбачені п.п. 1-4 ч.1 ст.177 КПК України ризики, які враховувались при застосування до підозрюваного запобіжного заходу на теперішній час не зменшились та не втратили своєї актуальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бекчиев проти Молдови» і «Панченко проти Росії» слідчий суддя приймає до уваги за основу не лише суворість міри покарання, яка тяжіє над ув`язненим на випадок його можливого засудження в межах повідомленої підозри, а й відсутність у підозрюваного за місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами іншого соціального зв`язку достатніх причин для стримування його від спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тоді як в умовах воєнного стану, навпаки, відсутність стримувань через розірвані соціальні зв`язки та ризик втечі тільки збільшується.

Вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні та стороною захисту не надано жодних доказів того, що підозрюваний не може утримуватися в слідчому ізоляторі.

Таким чином, з огляду на ступінь тяжкості і характер повідомленої підозри, яка допускає тримання під вартою згідно ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення з урахуванням §§ 54, 64 рішення Європейського Суду з прав людини від 06.12.2007 у справі «Попков проти Росії» (заява № 32327/06), тим не менше, переконливо продемонстрована наявність факторів обґрунтованої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та кримінального правопорушення проти громадської безпеки ОСОБА_4 , виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, переважаючи над правилом поваги його особистої свободи, а зміна запобіжного заходу на інший менш суворий нічим не виправдана, і з метою запобігання відповідно до ст. 177 КПК України раніше встановленим процесуальним ризикам втечі та ухилення від виконання процесуальних рішень, продовження протиправної діяльності, згідно ст. 199 цього Кодексу належить постановити цю ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 березня 2024 року включно.

Керуючись ст. ст. 193, 197, 199, 309-310, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 12 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000143 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 26 днів, тобто до 18 березня 2024 року з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений учасникам провадження о 16:45 год. 26 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1