КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 23.01.2024 задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та обрано відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала, що запобіжний захід обрано суддею поза межами строку досудового розслідування, ОСОБА_7 не набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, оскільки ні про підозру, ні про зміну раніше повідомленої підозри, вона не повідомлялась.

Органом досудового розслідування та прокурором не вживалось

_____________________________________________________________________________________

Справа №756/1499/24 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2489/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

жодних заходів для встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , і станом на початок січня 2024 року остання не перебувала ні у державному, ні у міжнародному розшуку. Повідомлення про підозру від 02.08.2023 та зміна раніше повідомленої підозри від 16.10.2023 не було здійснено у спосіб, передбачений ст. 278 КПК України. Будь-які виклики та повідомлення через захисника не передбачені чинним КПК України, є неспроможними і не тягнуть за собою будь-яких юридичних наслідків.

Також посилається на відсутність будь-яких належних та допустимих

доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та, відповідно, не доведення стороною обвинувачення обґрунтованості підозри «поза розумним сумнівом».

Усі додані до клопотання докази на підтвердження обґрунтованості підозри були зібрані у кримінальному провадженні № 0000149 від 27.08.2021, в той час як розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу здійснювався у кримінальному провадженні № 0000142 від 15.01.2024.

При цьому, матеріали справи не містять даних про надання слідчим суддею дозволу на використання у даному кримінальному провадженні доказів, зібраних в іншому провадженні, а також даних про те, що дане кримінальне провадження було виділено з кримінального провадження № 0000149.

На переконання захисника, слідчий суддя розглянув клопотання після закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000142, а саме через 18 днів з моменту відновлення строку досудового розслідування (02.02.2024), у той час як, з урахуванням зупинення кримінального провадження № 0000142 з 15.01.2024 по 02.02.2024, залишок строку досудового розслідування становив лише 17 днів.

Апелянт вважає, що дії сторони обвинувачення направлені виключно на примушування ОСОБА_7 повернутися до України і надати викривальні показання щодо учасників злочинної організації під загрозою притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, до яких вона взагалі не причетна.

Захисник вказує про відсутність підстав для оголошення ОСОБА_7 у розшук, оскільки відповідно до вимог ст. 281 КПК України, для оголошення особи в розшук має існувати сукупність певних обставин, зокрема набуття статусу підозрюваного та неодноразові неявки без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, про які особа була належним чином повідомлена.

ОСОБА_7 ніколи не переховувалась і не переховується від органів досудового розслідування або суду, виїхала з України на законних підставах, і їй не було відомо про наявність будь-яких обставин, які б перешкоджали їй виїхати за межі України у пошуках притулку у зв`язку з війною.

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з огляду на обставини і причини перебування ОСОБА_7 за межами України. Вказані у клопотанні ризики є абстрактними, не підтверджуються будь-якими доказами та спростовуються матеріалами досудового розслідування, доданими до клопотання.

Перебування ОСОБА_7 тривалий час за межами України не пов`язане з обставинами, на які посилається слідчий у клопотанні, оскільки остання виїхала з міста Харкова за межі України ще на початку березня 2022 року, у зв`язку із початком повномасштабної агресії рф, і з цих же підстав не може повернутися в Україну.

ОСОБА_7 жодного разу не викликалась до органу досудового розслідування або суду в порядку, передбаченому КПК України, і матеріали клопотання не містять доказів її виклику до слідчого, прокурора або суду, а отже немає жодних законних підстав вважати, що остання переховується від органу досудового розслідування або суду та відсутні підстави для оголошення її у розшук.

Ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних є безпідставним, оскільки жоден з учасників кримінального провадження не є і не був підпорядкований ОСОБА_7 та з жодним з них вона не підтримує зв`язку.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є абстрактним і не доведений стороною обвинувачення, оскільки у клопотанні не зазначено, яким чином ОСОБА_7 , перебуваючи в Німеччині, може перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 27.08.2021 завершено і всі докази відкриті стороні захисту.

На думку апелянта, усі твердження сторони обвинувачення про існування ризиків є формальними, є суперечливими, логічно непослідовними, не ґрунтуються на будь-яких доказах та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000142 від 15.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149 КК України.

02.02.2023 у межах кримінального провадження № 0000149 від 27.08.2021 старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вербуванні людини з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого, в тому числі повторно, вчиненому злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149 КК України; та в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 255 КК України.

16.10.2023 у межах кримінального провадження № 0000149 від 27.08.2021 старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 у вербуванні людини з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого, в тому числі повторно, вчиненому злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149 КК України; та в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 255 КК України.

Згідно даних клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що вона, діючи у складі злочинної організації разом з іншими особами, стосовно яких проводиться досудове розслідування, на території м. Харків та м. Київ у період з травня 2020 року по липень 2022 року, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, завербували ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які перебували в уразливому стані, та експлуатували їх під час участі в програмах незаконного комерційного сурогатного материнства з використанням стосовно них обману та уразливого стану, передали новонароджених сурогатними матерями дітей за грошову винагороду особам - іноземцям, які перебувають в одностатевих відносинах, у тому числі з країн із забороненим режимом сурогатного материнства, а також тим, які завідомо не відповідають вимогам п. 6.1. та п. 6.2. наказу Міністерства охорони здоров`я від 09.09.2013 № 787, відповідно до попереднього узгодженого злочинного плану та відведених їм функцій.

Постановою прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_20 від 15.01.2024 з матеріалів кримінального провадження № 0000149 від 27.08.2021 виділено в порядку ст. 217 КПК України в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_7 та інших осіб, про що внесено відомості до ЄРДР під № 0000142 від 15.01.2024.

Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 у межах кримінального провадження № 0000142 оголошено у міжнародний розшук підозрювану ОСОБА_7 , а досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 зупинено.

Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 02.02.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 відновлено.

02.02.2024 старший слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , в якому просив застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

05.02.2024 від старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 надійшло уточнення до клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в якому він просив у вступній частині клопотання вважати вірним клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прохальну частину клопотання викласти наступним чином: обрати щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 23.01.2024 задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та обрано відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі - Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя посилався на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149 КК України, та зазначив, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у встановленому законом порядку шляхом надіслання повідомлення про підозру від 02.08.2023 на поштову адресу ОСОБА_7 та вручення підозри її матері.

На переконання колегії суддів, такого висновку слідчий суддя дійшов без належного дослідження матеріалів судового провадження.

Так, згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною 1 статті 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повідомлення є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

На переконання колегії суддів, матеріали клопотання не містять належних доказів про дотримання органом досудового розслідування зазначених вимог кримінального процесуального закону.

На підтвердження доводів про направлення поштою повідомлення підозру від 02.08.2023 ОСОБА_7 , слідчим долучено до клопотання копію опису поштового відправлення, із зазначенням опису вкладення - повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149 КК України на 68 арк., та відомостей про адресата - ОСОБА_7 , адреса відправлення - АДРЕСА_1 (том 3, а.с. 112), а також копію накладної № 880 та копію фіскального чеку. Вказаний опис поштового відправлення містить штамп місця приймання із відбитком дати такого приймання - 02.08.2023.

Разом з тим, відповідних конвертів із зазначенням прізвища ім`я по-батькові адресата та адреси відправлення, заповнених рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, витягів із журналу реєстрації вихідної кореспонденції на ім`я ОСОБА_7 , матеріали справи не містять та прокурором у судовому засіданні не надано.

Крім того, згідно даних офіційного сайту Укрпошта, за даними вказаного у поштовій накладній трек-номеру № 880 вказано, що дані про відправлення за номером 880 не зареєстровані в системі.

Також, повідомлення про підозру від 02.08.2023 ОСОБА_7 містить запис рукописним текстом про вручення такого повідомлення ОСОБА_21 для подальшій передачі ОСОБА_7 . Згідно даних долученого протоколу допиту свідка ОСОБА_21 від 02.08.2023, у вказаному протоколі зазначено, що остання є матір`ю ОСОБА_7 , та востаннє свідок бачила доньку у березні 2021 року, а на даний час остання перебуває за кордоном.

Разом з тим, вказані матеріали не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_21 є членом сім`ї ОСОБА_7 , та відомостей про перевірку слідчим вказаних обставин в ході вручення ОСОБА_21 повідомлення про підозру, матеріали справи не містять.

Таким чином, долучені до клопотання слідчого копії описів поштових відправлень, та запис про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_21 , не можуть бути належним доказом направлення первинного повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 02.08.2023 засобами поштового зв`язку за встановленою органом досудового розслідуванням адресою місця проживання останньої, та вручення такого повідомлення про підозру члену сім`ї ОСОБА_7 .

Інших доказів направлення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 02.08.2023 у встановленому законом порядку матеріали справи не містять, та прокурором під час апеляційного розгляду не надано.

Крім того, на підтвердження доводів про направлення у встановленому законом порядку поштою повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 16.10.2023, слідчим долучено до клопотання копію опису поштового відправлення, із зазначенням опису вкладення - повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149 КК України на 71 арк., та відомостей про адресата - ОСОБА_7 , адреса відправлення - АДРЕСА_1 (том 2, а.с. 2), а також копію накладної № 845 та копію фіскального чеку. Вказана копія опису поштового відправлення містить частину штампу місця приймання із відбитком дати приймання 10.2023, при цьому встановити число вказаної дати не вбачається можливим.

Відповідних конвертів із зазначенням прізвища ім`я по-батькові адресата та адреси відправлення, заповнених рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, витягів із журналу реєстрації вихідної кореспонденції на ім`я ОСОБА_7 , матеріали справи не містять та прокурором у судовому засіданні також не надано.

Згідно даних офіційного сайту Укрпошта, за даними вказаного у поштовій накладній трек-номеру № 845 вказано, що вказане відправлення не було вручене адресату під час доставки.

Крім того, як убачається із долучених до клопотання матеріалів, зокрема інформації Служби безпеки України від 16.01.2024 та рапорту оперуповноваженого ВОР та ЗОП ГЦОД та ОТЗ ДПС України від 16.01.2024, ОСОБА_7 виїхала за межі України 05.03.2023 через пункт пропуску Чоп "Тиса" у напрямку Угорщини та на даний час до України не поверталась.

Ураховуючи наведене, органу досудового розслідування з 16.01.2024 відомо, що ОСОБА_7 покинула межі України до моменту складення щодо неї повідомлення про підозру у кримінальному провадженні.

Проте матеріали справи не містять даних про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_7 шляхом використання міжнародної правової допомоги у порядку ст.ст. 551, 564 КПК України.

За таких обставин у їх сукупності, на переконання колегії суддів, слідчим не надано, а слідчим суддею в ході розгляду клопотання не перевірено доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру та про зміну підозри в порядку, передбаченому ст.ст. 135, 136, 278 КПК України, що ставить під сумнів наявність у останньої належного процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів позбавлена можливості витребувати та дослідити такі дані з власної ініціативи під час апеляційного розгляду на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

Крім того, клопотання та додані до нього документи не містять жодних доказів переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування чи суду, враховуючи, що остання виїхала за межі України до складення щодо неї повідомлення про підозру у кримінальному провадженні.

Також, як убачається із матеріалів клопотання, частина із долучених слідчим до клопотання документів є копіями неналежної якості, які позбавляють можливості встановити обставини, які мають суттєве значення при розгляді даного клопотання.

Зокрема, з долученої слідчим постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 у межах кримінального провадження № 0000142 про оголошення у міжнародний розшук підозрювану ОСОБА_7 та зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000142, не убачається можливим встановити дату постановлення вказаної ухвали у частині року її прийняття, а також повний зміст вказаної постанови, що позбавляє можливості колегію суддів перевірити обгрунтованість доводів слідчого про переховування підозрюваної ОСОБА_7 та наявність підстав для оголошення її в міжнародний розшук.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи наведене, на переконання колегії суддів, слідчим у клопотанні та прокурором під час апеляційного розгляду не доведено існування обставин, передбачених ч. 4 ст. 189 КПК України.

Однак слідчий суддя не звернув увагу на вказані обставини, не надав належну оцінку долученим до клопотання слідчого матеріалам, та за викладених у клопотанні обставин дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволення клопотання слідчого.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , про обраннявідносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ __ _________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3