Справа № 686/397/24
Провадження № 1-кс/686/3143/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000324,

встановив:

09.04.2024 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 14.04.2024 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. При цьому, визначені ч.1 ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також ті, які були заявлені при застосуванні запобіжного заходу, продовжують існувати.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що «першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000324 від 26.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_6 , проходячи військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника першої групи першого вогневого відділення другої прикордонної застави ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, маючи на меті тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, 15.09.2023 року не з`явився вчасно з відпустки до підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дислокується по у АДРЕСА_2 , перебував поза межами військової частини, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України до 07.11.2023.

21 листопада 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Постановою слідчого від 08.01.2024, ОСОБА_6 оголошено в розшук.

04.04.2024 ОСОБА_6 затримано, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк по 14.04.2024.

Враховуючи, що заявлені, при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу, ризики, визначені ст.177 КПК України, на сьогодні не зменшились, продовжують мати місце, а також з посиланням на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, задля забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий у клопотанні просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, оскільки застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили з приводу задоволення клопотання слідчого, просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи. Одним із видів запобіжних заходів, згідно з п.5 ч.1 ст.176 КПК України, є тримання під вартою.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Встановлено, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000324 від 26.10.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

03.04.2024 р. ОСОБА_6 був затриманий, на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.01.2024 р., якою надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, фактичний час затримання: 17 год. 00 хв. 03.04.2024 р.

21.11.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протоколи допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 16.11.2023 р.; ОСОБА_9 від 15.12.2023 р.; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 21.11.2023 р. та протокол затримання останнього від 04.04.2024 р.

Станом на момент розгляду клопотання слідчого, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

04.04.2024 р., ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, відносно підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.04.2024 р. включно.

Постановою виконувача обов`язків керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 від 09.04.2024 р. було продовжено до трьох місяців строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000324.

На даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 .

Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки, у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й надалі існує, і цей ризик є достатньо високим, оскільки, опинившись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. При цьому слідчим суддею враховується й та обставина, що підозрюваний ОСОБА_6 перебував у розшуку з 08.01.2024 р.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , та тривалий час неповернення останнього для проходження служби у ту військову частину, військовослужбовцем якої він є, дозволяють дійти до висновку про існування ризику продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 .

Разом з тим, вважаю недоведеним продовження існування ризиків: незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, про які згадується у поданому слідчим клопотанні, оскільки ніщо не свідчить про наявність вказаних ризиків на даних час, крім того, вказані ризики не враховувались й під час застосування 04.04.2024 р. відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто ризики, які враховувались під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились, а й продовжують існувати, що й доведено в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, родину, зокрема, матір похилого віку, окрім того, ОСОБА_6 є військовослужбовцем та учасником бойових дій, з його слів, він має бажання повернутись для проходження військової служби та боронити країну. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки, не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 . Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу, та які нові обставини виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, на даний час, не встановлено.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, серед яких ті, що були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , продовжують існувати та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід, на даний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на даному етапі досудового розслідування, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів і зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, й, відповідно, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. У відповідності до абз.8 ч.4 ст.183 КПК України не може бути й також визначений розмір застави, адже ОСОБА_6 інкримінується, під час дії воєнного стану, вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Саме застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, забезпечує виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, а також щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема й у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, а також спробу ОСОБА_6 переховуватись від слідства, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ст.177 КПК України, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Враховуючи викладене, а також на те, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі неможливо, в тому числі й у зв`язку з призначенням експертного дослідження, яке на сьогоднішній день перебуває на виконання, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слід продовжити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме: до 14.05.2024 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 14 травня 2024 року включно.

Ухвала діє до 14 травня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя