Справа № 638/2804/24
Провадження № 1-кс/638/780/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000094 від 10.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся прокурор з клопотанням, в якому, зокрема, просить накласти арешт на криптогаманець ОСОБА_6 та зобов?язати криптовалютну біржу Trust Wallet, яка входить до криптобіржі Binance накласти арешт на криптогаманець ОСОБА_6 та наявні на ньому активи для подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення із забороною розпорядження, відчуження, користування.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що 09.01.2024 до ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява про те, що в вересні 2023 року невстановлені особи за допомогою використання незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_7 . За даним фактом 10.01.2024 року, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 10.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування, було допитано потерпілого, який пояснив що з 2020 року він займається тредерством, а саме роботою з криптовалютою, крім того займається інвестиціями у криптовалюті. В травні 2022 року познайомився з особою на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в 2011 році з Харкова виїхав до Америки та там начався в університеті, та який працює в UBS банку та який може підключити торговий рахунок до алгоритмічної системи банку, та банківська система буде автоматично торгувати на біржі, а людина буде отримувати дивіденди. Він разом з ОСОБА_9 і ще одним другом створили проект, та почали шукати інвесторів, які були зацікавлені до підключення алгоритмічної системи банку, у потерпілого з ОСОБА_10 склались партнерські відносини. На початку вересня 2023 року під час розмови ОСОБА_9 , запропонував вкласти грошові кошти з крипто гаманцю до міжнародного банку, з метою вкладання грошей для отримання дивідендів у розмірі 6,9 відсотків на місяць від суми вкладу, цей вклад повинен був бути строком на два квартали. Потерпілий погодився, після чого ОСОБА_9 надав потерпілому документи, нібито від UBS банку з підписами та печаткою, у яких де було вказано, що це вклад на 7 місяців, а саме з 07.09.2023 по 17.05.2024 рік, та потерпілий перевів на рахунок ОСОБА_6 декількома транзакціями грошові кошти на загальну суму 480000 доларів США, що еквівалентно згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют Національного банку України 17 552 928 грн. Крім того ОСОБА_9 надав посилання нібито на особистий кабінет https://ubsneo.ca/e-banking/home, який належить ОСОБА_7 . В подальшому потерпілий дізнався, що ОСОБА_9 нібито перебуває у міжнародному розшуку за вчинення шахрайських дій. Після чого, потерпілий звернувся до ОСОБА_9 та попрохав останнього повернути вкладені гроші, після чого Айман зник, а потерпілий звернувся до поліції.

Під час проведення досудового розслідування, СВ ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області Управлінню протидії кіберзлочинам в м. Києві ДКП НП України надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення осіб причетних до вчинення злочину та пошуку грошових коштів. На виконання доручення СВ ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт інспектора управління протидії кіберзлочинності у м. Києві ДКП НП України відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_11 , під приводом інвестування в відомий банк UBS Bank, заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 480 000 доларів США, що еквівалентно згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют Національного банку України 17 552 928 грн. Вказані грошові кошти потерпілий перерахував на крипто гаманець, який надав йому ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_6 . Після цього, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_11 створив та керував інтернет-ресурсом https://ubsneo.ca/e-banking/home, що зовні нагадував сайт відомого банку - UBS Bank, де в особистому кабінеті ОСОБА_7 нарахував прибуток та грошові активи потерпілого. Останньому ОСОБА_11 надав несправжні довідки про зарахування грошових коштів на банківський рахунок потерпілого.

Встановлено, що гаманець TQviCQ1ayFMTnt5AGbJTpNBeQfdJEtUP6u, власником якого є особа, яка ймовірно причетна до протиправної діяльності, є транзитним для викрадених коштів, оскільки частина коштів була переведена на інший гаманець, а частина залишається на вище вказаному крипто гаманці на даний час, а саме 197 204, 94 доларів США. Крім того встановлено, що криптогаманець ОСОБА_6 належить ОСОБА_12 , яка входить до криптобіржі Binance, та керується компанією Tether.

Згідно електронного запиту Управління протидії кіберзлочинам в м.Києві ДКП НП України до компанії Tether крипто гаманець TQviCQ1ayFMTnt5AGbJTpNBeQfdJEtUP6u належний ОСОБА_12 , було заблоковано компанією Tether.

Прокурор зазначає, що з метою забезпечення відшкодування збитків завданих потерпілому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно накласти арешт на крипто гаманець TQviCQ1ayFMTnt5AGbJTpNBeQfdJEtUP6u, де перебуває частина його грошових коштів. Також звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч. 2 ст. 170 КПК України та незастосування цього заходу, перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні внесене клопотання підтримали.

Потерпілий у кримінальному провадженні також підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000094 від 10.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000094 вбачається, що 09.01.2024 до ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява про те, що в вересні 2023 року невстановлені особи за допомогою використання незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_7 .

Надані докази свідчать про обґрунтованість вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 визнано потерпілим. Також встановлено, що ним подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди у сумі 18 240 000 гривень.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.

При цьому у відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, склад майна, на яке він просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить прокурор, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що прокурором надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на віртуальні активи, які зберігаються на електронному гаманці (криптогаманець) TQviCQ1ayFMTnt5AGbJTpNBeQfdJEtUP6u, що належить Trust Wallet, яка входить до криптобіржі Binance, шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування ними будь-яким особам.

Ухвалу направити до компанії Tether та криптобіржі Binance для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 01.03.2024 року о 15:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1