Житомирський апеляційний суд
Справа №285/719/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівка Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком до 19 квітня 2024 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази які б вказували на вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованому йому злочину, а тому підозра є необґрунтованою. Зазначає, що, застосовуючи запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 займається підприємницькою діяльністю, раніше не судимий, має сім`ю, має на утриманні дитину та батьків пенсіонерів, позитивно характеризується. Вказує, що ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними.

В ухвалі слідчого судді зазначено, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 , посилаючись на те, що СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.02.2024 до ЄРДР за №0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України - ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що до Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області зі служби у справах дітей Баранівської міської ради надійшло письмове звернення про те, що до них звернулась ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що у вересні-жовтні 2023 року, її сусід - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло, з використанням геніталій, без її добровільної згоди.

14.02.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України та наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : можливість останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі.

Враховуючи вагомість наявних доказів в обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, тяжкість покарання, що загрожує останньому разі визнання винуватим у даному кримінальному правопорушенні; вік, стан здоров`я, майновий стан, вік потерпілої та її статус, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію; майновий стан; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався.

Так, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра, яка повідомлена 14.02.2024 ОСОБА_8 за ч.3 ст.152 КК України у рамках кримінального провадження, відомості про яке 01.02.2024 внесені до ЄРДР за № 0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, є обґрунтованою.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: повідомленням, що 31.01.2024 року до Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області зі служби у справах дітей Баранівської міської ради надійшло письмове звернення про те, що до них звернулась ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що у вересні-жовтні 2023 року, її сусід - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло, з використанням геніталій, без її добровільної згоди; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 ; витягом з ЄРДР за №0000125 від 01.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка є психологом управління соціального захисту населення Баранівської міської ради, та яка в ході допиту повідомила, що 30.01.2024 року за доручення начальника управління соціального захисту населення Баранівської міської ради ОСОБА_12 їй було доручено провести індивідуальну бесіду з неповнолітньою ОСОБА_10 , під час якої потерпіла підтвердила та повідомила їй обставини вищевказаних подій; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 - класного керівника ОСОБА_10 , яка повідомила, що ОСОБА_10 попросила про психологічну допомогу та свідок домовилась з психологом ліцею, щоб він поспілкувався з ОСОБА_10 , 2009 р.н. з метою допомоги останній, після спілкування з психологом дитина розповіла свідку, що ОСОБА_14 , у вересні 2023 р. двічі зґвалтував її неприроднім шляхом «орально». При цьому вона деталей свідку не розповідала, однак сказала, що не може після цього нормально спати так як постійно про це згадує та не бажає жити; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який є керівником служби у справах дітей Баранівської міської ради, який повідомив, що 31.01.2024 року ним було викликано на бесіду ОСОБА_16 разом з ОСОБА_10 , остання під час розмови повідомила, що відносно неї сусід ОСОБА_17 вчинив сексуальне насильство у вересні 2023 року та розповіла про другий випадок, який мав місце в жовтні 2023 року в будинку ОСОБА_18 . Після чого було скликано комісію з питань захисту прав дитини за участю ОСОБА_10 де розглянуто її заяву з приводу вчиненого насильства, засідання комісії зафіксовано на відео; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , яка є дружиною ОСОБА_8 та повідомила, що з останнім вони мають спільних дітей, проживають разом та ведуть сімейний бізнес. Також вказала, що про те, що їй невідомо чи спілкувався ОСОБА_8 з ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що є психологом та до нього 25.10.2024 року звернулась вчителька Барарнівського ліцею №1 - ОСОБА_13 з проханням поспілкуватися з її ученицею ОСОБА_10 . В подальшому з останньою було три зустрічі, в ході кожної остання розповідала, що у вересні її підвозив сусід ОСОБА_17 , якого вона багато років знає, адже вони разом шукали дівчат, поїхав він до парку та ОСОБА_21 задовольняв за її участю свої статеві пристрасті, проте остання не деталізувала як саме. Також повідомляла і про другий випадок, але деталей не повідомила. ОСОБА_10 боялась ОСОБА_22 та втікала від його автомобіля при його появі в місті; допитом потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю прокурора Звягельського окружної прокуратури - ОСОБА_6 , слідчого Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 ; психолога - ОСОБА_23 ; представника потерпілої - ОСОБА_24 ; законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_25 , проведеного в режимі конференції, за результатами якого сформовано журнал судового засідання №2461817 та виготовлено відеозапис судового засідання, який записано на оптичний диск; протоколом №2 позачергового засідання комісії з питань прав дитини при виконавчому комітеті Баранівської міської ради від 31.01.2024 року, де розглядалася заява ОСОБА_26 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , яка є бабусею та опікуном ОСОБА_10 , який здійснювався шляхом безперервної відео зйомки, в ході якого остання повідомила, що про вищевказані події їй стало відомо від працівників поліції та в подальшому при спробах з`ясувати у ОСОБА_10 подробиці даної події, проте остання їй нічого не повідомила, тому свідок не володіє інформацією про обставини події; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 , яка є матір`ю ОСОБА_10 , але позбавлена відносно неї батьківських прав, яка підтримує спілкування з дитиною. Допит здійснювався шляхом безперервної відео зйомки, під час якого свідок повідомила, що про дану подію їй стало відомо від її матері - ОСОБА_16 , яка є опікуном ОСОБА_10 та проживає з останньою, після чого свідок одразу приїхала за місцем проживання доньки та намагалася під час спілкування з нею встановити обставини події, проте ОСОБА_10 нічого не розповіла, адже планувала повідомити матері деталі події після того, як вона забере її від бабусі та відмовлялась спілкуватися на дану тему; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 , яка є матір`ю подруги ОСОБА_10 та яка повідомила, що за своєю донькою та її подругою ОСОБА_10 помітила дивну поведінку, адже вона дуже переймалась та плакала із-за ситуації, що трапилась з її подругою ОСОБА_26 , проте деталей не вказала, але зазначила, що відносно останньої невідомим чоловіком було вчинено насильство; іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Також слідчий суддя вірно оцінив, наведені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу ризики, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Тому доводи захисника в тій частині, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є необґрунтованими.

Так, під тяжкістю можливого покарання, у разі визнання винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, останній може вчиняти спроби переховування від суду.

Ризик можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні обґрунтований тим, що вказані особи підозрюваному відомі та з метою уникнення відповідальності шляхом зміни ними показань, останній може на них впливати.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_8 підозрюється обґрунтований тим, що останній вже є підозрюваним у повторному вчиненні даного кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів констатує, що запобіжний захід в жодному випадку не є покаранням, а є лише заходом забезпечення кримінального провадження.

Як вірно зазначено слідчим суддею, з пояснень підозрюваного та захисника не встановлено існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що відносно ОСОБА_8 може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід.

Також слідчим суддею враховано, що на даний час існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи. З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Колегія суддів звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів, тому посилання захисника на те, що підозра ОСОБА_8 є необґрунтованою, а в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які прямі докази які б вказували на вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, є передчасними.

Доводи апеляційної скарги захисника по те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має сім`ю, більше 20 років перебуває у шлюбі, має на утриманні двох дітей та постійне місце проживання, є ФОП, з 2004 року безперервно займається підприємницькою діяльністю, має на утриманні батьків-пенсіонерів, на думку колегії суддів не свідчать про зменшення ризиків, встановлених слідчим суддею, а лише характеризують особу.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам сторони захисту.

Більш того, стороною захисту не доведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що такий запобіжний захід як домашній арешт (цілодобовий) є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не вбачає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.04.2024 року включно - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: