Номер провадження 1-кп/754/923/24
Справа№754/7870/24
Вирок

Іменем України

21 червня 2024 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160 від 17.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно водієм, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема востаннє: 21.09.2023 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, покарання не відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 16.05.2024, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись біля під`їзду №2 житлового будинку АДРЕСА_2 , побачив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, зокрема, об`єктом свого злочинного посягання обрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 13 Pro», вартістю 11 998 гривень. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_3 попросив у потерпілого ОСОБА_5 надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка в особистих цілях, заздалегідь не маючи наміру його повертати. Потерпілий, не підозрюючи про дійсні злочинні наміри ОСОБА_3 , не здогадуючись про те, що останній не поверне йому телефон, передав йому в руки свій власний мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 13 Pro», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_1 ; Imei2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 11 998грн. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою обернення на власну користь мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi Note 13 Pro», ОСОБА_3 , знаходячись біля під`їзду №2 житлового будинку АДРЕСА_2 , наблизившись до потерпілого, дістав заздалегідь заготовлений газовий балончик із сльозогінним газом «Терен 4М», місткість якого почав розпиляти в обличчя та очі потерпілого ОСОБА_5 , тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, для дезорієнтації потерпілого. В свою чергу ОСОБА_5 почав кричати про припинення протиправних дій, намагаючись зупинити ОСОБА_3 та наказав повернути його мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_3 не реагуючи на словесні оклики потерпілого повернути викрадене майно, усвідомлюючи, що його злочинні дії несуть відкритий характер, з метою уникнення затримання, утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, заволодівши мобільним телефоном марки «Хіаоmі Redmi Note 13 Pro», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_1 ; Imei2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 11 998грн., а також майном потерпілого, яке знаходилось разом із мобільним телефоном та матеріальної цінності для нього не становить, а саме: чохлом чорного кольору, сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_5 , завдавши потерпілому матеріального збитку на суму 11998 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе за ч. 4 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, 16.05.2024 у вечірній час, повертаючись додому, біля будинку АДРЕСА_3 побачив потерпілого ОСОБА_5 , який спав в стані сильного алкогольного сп`яніння. Бажаючи надати допомогу, розбудив потерпілого та провів його додому. Під час спілкування посварились та, бажаючи покарати потерпілого, вирішив забрати в нього телефон та зник з місця вчинення злочину. Зокрема, зазначив, що розуміє, що його дії були умисними, обставини, зазначені в обвинувальному акті, а саме: місце, час, спосіб вчиненого правопорушення відповідають дійсності, шкодує про вчинене та розкаюється.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , стосуються процесуальних витрат та долі речових доказів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у скоєному.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднанне із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.09.2015, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 , його особи - раніше судимий, зокрема, дане кримінальне правопорушення вчинив будучи засудженим за аналогічний злочин покарання за вироком не відбув, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, і тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро каявся у скоєному, суд приходить до висновку про призначення міри покарання у мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.09.2023 року та остаточно призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 25.05.2024 року за цим вироком.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи матеріалів №СЕ-19/111-24/30971-ФХД в розмірі 3029,12грн.; та судово-медичної експертизи №042/1-174-2024 в розмірі 1134грн., що разом становить 4163грн 12 коп..

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 13 Pro», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_1 ; Imei2: НОМЕР_2 ; пакувальну коробку вказаного телефону, фіскальний чек 1, передані на відповідальне збереження потерпілому - залишити у розпорядженні ОСОБА_5 . Арешт накладений на вказаний телефон, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києві від 27.05.2024, скасувати.

- DVD диск із записом камер відео спостереження приміщення «Ломбарду 24», розташованого по пр-ту Червоної калини, 6 у м. Києві за 16.05.2024, - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- кофту комбінованих сірих та чорних кольорів з написом «Nike», штанів спортивних чорного кольору, футболки білого кольору із малюнками чорного та червоного кольорів, кепки чорного кольору, повернути у розпорядження власника ОСОБА_3 , шляхом передачі його матері - ОСОБА_6 .

- футболку сірого кольору, повернути потерпілому ОСОБА_5

- змиви з обличчя потерпілого ОСОБА_5 , три недопалки, газовий балончик «Терен-4М», передані на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7