Дата документу 28.03.2024 Справа № 335/510/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/510/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/202/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна - ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2024 року, якою задоволено частково клопотання прокурора та накладено арешт на майно, яке вилучено під час обшуку 14 лютого 2024 року, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: годинник Apple Watch series 6 40mmsGY6DWSS4QIRG; мобільний телефон Iphone 14 Pro MAX Gold 256 Gbimei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 в чохлі зеленого кольору; мобільний телефон Iphone 5S imei: НОМЕР_4 без сім-картки в корпусі білого кольору; планшетний пристрій IPAD Pro 11-дюймів (4-th Generation) Wi-Fi sGX51492QVC в корпусі сірого кольору в обкладинці золотого кольору; нотатник в обкладинці коричневого кольору розміром А6 з аркушами в клітинку на 27 аркушах; нотатник з обкладинкою рожево-сріблястого кольору з написом «Діловий щоденник» на ньому на 191 аркуші, в іншій частині клопотання відмовлено,

за участю прокурора ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_6 ,

особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 .

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ( ОСОБА_7 ) адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2024 року, якою задоволено частково клопотання прокурора та накладено арешт на майно, яке вилучено під час обшуку 14 лютого 2024 року за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: годинник Apple Watch series 6 40mm sНОМЕР_5 ; мобільний телефон Iphone 14 Pro MAX Gold 256 Gbimei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 в чохлі зеленого кольору; мобільний телефон Iphone 5S imei: НОМЕР_4 без сім-картки в корпусі білого кольору; планшетний пристрій IPAD Pro 11-дюймів (4-th Generation) Wi-Fi sGX51492QVC в корпусі сірого кольору в обкладинці золотого кольору; нотатник в обкладинці коричневого кольору розміром А6 з аркушами в клітинку на 27 аркушах; нотатник з обкладинкою рожево-сріблястого кольору з написом «Діловий щоденник» на ньому на 191 аркуші. В іншій частині клопотання відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучені під час обшуку речі та нотатники відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема можуть підтверджувати можливі наміри привласнення чи розтрати майна. Однак, в свою чергу слідчій суддя дійшов висновку, що деякі речі не мають відношення до вказаного кримінального провадження, так як вони є майном ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, та зазначені речі містять конфіденційну та внутрішню інформацію вказаної установи, у зв`язку з чим в цій частинні у задоволенні клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що слідчим суддею порушено вимоги ч.6 ст.173 КПК України та ухвалу про арешт майна винесено після спливу 72 годин з моменту надходження клопотання до суду.

Крім того, адвокат зазначає, що слідчим суддею порушено вимоги ст.370 КПК України, оскільки в ухвалі не наведено встановлених досудовим розслідуванням обставин, з посиланням на допустимі докази, а також мотивів, з яких прокурор виходив, ініціюючи питання про накладення арешту на майно, та дійшов висновку про існування потреб досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у право власності особи, який унеможливлює її право на відчуження, розпорядження та користування майном.

Вказує, що прокурор посилався на ухвалу слідчого судді №1-кс/335/291/2024, якою було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення: документів стосовно ОСОБА_9 : мобільних терміналів; комп`ютерного обладнання.

Водночас, апелянт вважає, що таких речей, предметів, об`єктів, про які зазначив слідчий суддя у своїй ухвалі під час обшуку, знайдено не було, а тому все вилучене майно має статус тимчасово вилученого та стосовно нього мав здійснюватися особливий порядок накладення арешту.

В той же час, апелянт вважає, що є непідтвердженими та надуманими висновки слідчого судді, що наявні у тимчасово вилученому майні ОСОБА_7 відомості, які можуть підтверджувати обставини кримінального правопорушення про привласнення чи розтрату майна, відомості щодо якого у даному кримінальному провадженні не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також, адвокат зазначає, що прокурором підстава для застосування арешту тимчасово вилученого майна у клопотанні взагалі не вказана, так як останній навів єдину мету забезпечення, а саме «з метою забезпечення подальшої конфіскації майна, як виду покарання». Також вказує, що норми ст.ст.170, 173 КПК України можуть бути застосовані лише до підозрюваного, а ОСОБА_7 такого статусу не має.

Крім того, слідчим суддею зазначено, що у судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив його задовольнити, вказавши при цьому на наявну описку щодо підстави застосування арешту, якою, на його думку, мала бути збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України), що протиправно було враховано слідчим суддею при постановленні ухвали.

Також апелянт зауважує, що слідчому судді відповідно до положень КПК України не властиві такі функції, як самостійне виправлення будь-яких «описок» поданого прокурором клопотання та застосування правових підстав, які не були викладені у такому клопотанні, та слідчий суддя не міг приймати голослівні заяви прокурора про якусь описку, оскільки така важлива обставина, як правова підстава для застосування арешту та мета такого арешту (п.1 ч.2 ст.171 КПК України), має зазначатися саме прокурором у клопотанні, та вона напряму впливає на можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, тобто на обмеження прав та свобод ОСОБА_7 .

Майно ОСОБА_7 не відповідає ст.98 КПК України, а у клопотанні взагалі відсутнє будь-яке обґрунтування критеріїв відношення зазначеного майна до речових доказів.

Крім того, наявність у вилучених пристроях відомостей щодо обставин кримінального правопорушення, що встановлюються та можуть в подальшому бути використані як доказ, прокурором не підтверджено, а викладені в ухвалі слідчим суддею висновки не відповідають дійсності.

Апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не надав жодної оцінки викладеним у запереченнях доводам, обмежившись загальним формулюванням, що власник майна та його представник заперечували проти задоволення клопотання.

Також, ОСОБА_7 внаслідок незаконних дій правоохоронних органів та слідчого судді позбавлена засобів комунікації та не може бути на зв`язку із своїми рідними під час дії правового режиму воєнного стану та продовжувати повноцінно працювати.

Отже, вилучення та арешт технічних пристроїв та нотатників не є виправданим, а таке втручання в право ОСОБА_7 на володіння та користування майном не є співмірним.

Окрім того, за змістом ухвали, клопотання про проведення обшуку було подано старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , однак, слідчим суддею не надавався обшук ані слідчому ОСОБА_10 , ані іншим слідчим та оперативним працівникам.

Також, апелянт звертає увагу на те, що обшук, який був проведений слідчим СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , незаконний, оскільки вказана особа не мала право проникати до приміщення квартири. Порушенням є і той факт, що 16 січня 2024 року слідчий суддя ніяк не міг надати дозвіл слідчому ОСОБА_11 на проведення обшуку житла ОСОБА_7 , оскільки на той момент остання навіть не була у групі слідчих у кримінальному провадженні №000067 від 14 липня 2023 року.

Отже, правоохоронними органами було допущено грубе порушення вимог ст.30 Конституції України та ст.13 КПК України, загальних засад кримінального провадження щодо застосування належної правової процедури, що мало наслідком необхідність у постановленій слідчим суддею ухвали про відмову у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно та негайне його повернення власникам.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя вказаним порушенням оцінки не надав та не здійснив у порядку, передбаченому цим Кодексом, повноваження судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, чим, окрім необґрунтованого процесуального примусу до ОСОБА_7 щодо незаконного тимчасового вилучення її майна, на це майно протиправно наклав арешт, чим позбавив її можливості вільно користуватися, відчужувати та розпоряджатися своєю власністю.

Оскаржувана ухвала не містить переліку тимчасово вилученого майна, на яке не було накладено арешт та, відповідно, яке підлягало поверненню, а саме щодо ноутбука Acermodel №19С1 інвентаризаційний номер 11233700/1 з зарядним адаптером до нього з інвентаризаційним номером 11233700/3 з сумкою та флеш-накопичувача з номерною наліпкою №11230415/39.

Згідно з ухвалою слідчого судді, прокурор другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000067 від 14 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №000067 від 14 липня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди для уникнення мобілізації під час дії правового режиму військового стану.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала заява про вчинення злочину від ОСОБА_9 , яка надійшла до УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України, про те, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з невстановленими особами, вимагає неправомірну вигоду з заявника за отриманням заявником документів про непридатність до проходження ним військової служби.

Під час досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що на початку червня місяця 2023 року він разом з приятелем ОСОБА_12 знаходився у м.Запоріжжя, де отримав повістку про прибуття до РТЦК та СП. Далі ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_12 прийшли до ІНФОРМАЦІЯ_3 де ОСОБА_9 повідомив, що проживає у АДРЕСА_2 , де і пройде медичну комісію. В подальшому, до ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вийшов раніше невідомий чоловік, який представився керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомив, що відправить ОСОБА_13 «на самий 0», якщо останній не збере кошти у сумі 4000 Євро. В подальшому ОСОБА_13 залишив свій номер мобільного телефону та поїхав до дому до м. Кам`янське. Наступного дня ОСОБА_13 зателефонували та запропонували зустрітися, на що ОСОБА_13 погодився та разом з ОСОБА_12 зустрівся з раніше йому не відомими жінкою та чоловіком, які виявилися жителями м. Кам`янське ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які пояснили свідку, що для успішного отримання висновку про непридатність про проходження військової служби необхідно спочатку підготувати документи в лікарні та запропонували свої послуги.

Також, допитано в якості свідка ОСОБА_12 , який повністю підтвердив показання ОСОБА_13

04 жовтня 2023 року о 15:20 годин в ході проведення негласних слідчих дій була зустріч між ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , в ході якої ОСОБА_19 повідомив, що для того, щоб списатись з військового обліку ОСОБА_20 необхідно зробити первинні документи, за які ОСОБА_17 повинен дати 500 Євро. Також, ОСОБА_21 зазначив, що вказаним питанням крім ОСОБА_22 буде займатися зять останньої - ОСОБА_23 . Після передачі першої суми ОСОБА_17 отримає первинні документи від ОСОБА_24 , для того щоб ОСОБА_17 переконався у дійсності вирішення питання щодо списання з військового обліку. В подальшому коли будуть готові всі інші документи, сума до сплати буде складати 3500 Євро.

05 жовтня 2023 року о 11:00 годин в ході проведення негласних слідчих дій була зустріч між ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , в ході якої ОСОБА_19 повідомив, що всі умови, які були обговорені 04 жовтня 2023 року залишаються незмінними, однак первинні документи і частину грошових коштів за них переноситься, у зв`язку із відпусткою людини, яка робить документи. Точну дату зустрічі ОСОБА_25 повідомить додатково, але зазначив, щоб грошові кошти були готові, як він назначить дату зустрічі 14 листопада 2023 року ОСОБА_17 передав ОСОБА_26 грошові кошти у сумі 500 Євро.

23 листопада 2023 року в ході проведення негласних слідчих дій була зустріч між ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , в ході якої ОСОБА_19 повідомив, що необхідно надати ще 200 Євро так як про це йому сказала ОСОБА_27 . В той же день ОСОБА_17 передав ОСОБА_26 грошові кошти у сумі 200 Євро для ОСОБА_28 .

Зазначені факти також підтверджуються додатковим допитом ОСОБА_29 .

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_6 , яка безпосередньо керує виготовленням документів для уникнення мобілізації під час дії правового режиму воєнного стану. Відповідно до наявної інформації, ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4

14 лютого 2024 року, в порядку положень 11 глави КПК України, ОСОБА_15 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження продовжується. Встановлюються інші учасники злочину.

Крім того, 14 лютого 2024 року, на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, в період з 07 год. 22 хв. до 11 год. 42 хв. був проведений обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено: Ноутбук Acermodel № 19СІ інвентаризаційний номер 11233700/1 з зарядним адаптером до нього з інвентаризаційним номером 11233700/3 з сумкою, флеш-накопичувач з номерною наліпкою №11230415/39, годинник Apple Watch series 6 40mmsGY6DWSS4QIRG, мобільний телефон Iphone 14 Pro MAX Gold 256 Gb imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 в чохлі зеленого кольору; мобільний телефон Iphone 5S imei: НОМЕР_4 без сім-картки в корпусі білого кольору, планшетний пристрій IPAD Pro 11-дюймів (4-th Generation) Wi-Fi sGX51492QVC в корпусі сірого кольору в обкладинці золотого кольору, нотатник в обкладинці коричневого кольору розміром А6 з аркушами в клітинку на 27 аркушах, нотатник з обкладинкою рожево-сріблястого кольору з написом «Діловий щоденник» на ньому на 191 аркуші. Всі вилучені речі належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані речі та документи визнані речовими доказами та долучені до кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді; адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна - ОСОБА_7 , яка підтримала доводи адвоката ОСОБА_6 ; прокурора, який зазначив що доводи апелянта є необґрунтованими, проте не заперечував проти скасування накладеного арешту на майно; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею зазначених вимог закону враховано не в повній мірі при розгляді клопотання, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Запорізькі області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №000067 від 14 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК України.

14 лютого 2024 року на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, в період з «07» год. «22» хв. до «11» год. «42» хв. був проведений обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено: ноутбук Acer model №19С1 інвентаризаційний номер 11233700/1 з зарядним адаптером до нього з інвентаризаційним номером 11233700/3 з сумкою, флеш-накопичувач з номерною наліпкою №11230415/39, годинник Apple Watch series 6 40mm sНОМЕР_5 ; мобільний телефон Iphone 14 Pro MAX Gold 256 Gb imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 в чохлі зеленого кольору; мобільний телефон Iphone 5S imei: НОМЕР_4 без сім-картки в корпусі білого кольору; планшетний пристрій IPAD Pro 11-дюймів (4-th Generation) Wi-Fi sGX51492QVC в корпусі сірого кольору в обкладинці золотого кольору; нотатник в обкладинці коричневого кольору розміром А6 з аркушами в клітинку на 27 аркушах; нотатник з обкладинкою рожево-сріблястого кольору з написом «Діловий щоденник» на ньому на 191 аркуші,

16 лютого 2024 року прокурор ОСОБА_30 звернувся до суду першої інстанції з клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час обшуку 14 лютого 2024 року, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження доводів клопотання слідчого наданий витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за №000067 від 14 липня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК України, та інші копії документів, якими, на думку ініціатора клопотання, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

У вказаному клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно з метою забезпечення подальшої конфіскації як виду покарання.

Проте, ОСОБА_7 не є підозрюваною особою у цьому провадженні, тому, виходячи з вимог ч.5 ст.170 КПК України, на її майно з зазначеною метою не може бути накладений арешт.

Окрім того, в доданих до клопотання матеріалах відсутні відомості, які б об`єктивно свідчили, що ОСОБА_7 дійсно може бути причетна до кримінальних правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР.

Згідно з наявними матеріалами, в рамках вказаного кримінального провадження було повідомлено про підозру тільки одній особі, а саме ОСОБА_15 .

Відповідно до повідомлення про підозру від 14 лютого 2024 року, ОСОБА_31 органом досудового розслідування інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч1 ст.369 КК України - підбурювання до закінченого замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

При цьому, з викладених у повідомленні обставин провадження, які встановлені органом досудового розслідування, не убачається, що ОСОБА_7 причетна до вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_31 , а доводи, викладені у клопотанні прокурора про протилежне нічим не підтверджені та суперечать доданим до клопотання доказам.

З матеріалів провадження убачається, що при розгляді клопотання прокурором вказано, що мета арешту - забезпечення подальшої конфіскації як виду покарання, була зазначена у клопотанні помилково, а дійсною метою накладення арешту на вищевказане майно є збереження речових доказів, з чим погодився і слідчий суддя.

З зазначеного приводу колегія суддів звертає увагу на таке.

У клопотанні міститься формальне посилання і на положення ст.98 КПК України та на інші положення кримінального процесуального законодавства, проте, не зазначено, яке саме доказове значення має вилучене майно для кримінального провадження, тобто чи дійсно це майно відповідає критеріям, визначеним у вказаній статті.

Те, що вказане майно визнано речовим доказом у провадженні, само по собі безумовно не може свідчити про те, що це майно дійсно відповідає зазначеним критеріям.

Клопотання прокурора, всупереч вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності вказаного арешту, на що слідчий суддя уваги не звернув.

З огляду на зазначене, доводи представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, є слушними.

Окрім того, при апеляційному розгляді прокурор зазначив, що на цей час вже відпала необхідність в накладенні вищевказаного арешту на майно ОСОБА_7 , оскільки всі слідчі дії вже здійснені.

Отже, за таких умов накладення арешту під час досудового розслідування на майно, яке не відповідає критеріям ст.98 КПК України, та яке належить фізичній особі, яка не має статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, є безпідставним та необґрунтованим.

Дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів доходить висновку, що ініціатором клопотання не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, та не доведено що унаслідок застосування вищевказаного арешту може бути виконано завдання, для виконання якого подано клопотання.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що, всупереч вимогам ст.ст.94, 370 КПК України, слідчий суддя не здійснив повного і всебічного дослідження всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення клопотання, без достатніх для цього підстав наклав вищевказаний арешт та свої висновки належним чином не вмотивував в оскаржуваній ухвалі, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи зазначене, вказана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично стосуються допустимості здобутих органом досудового розслідування доказів, і на думку колегії суддів, на цій стадії провадження є передчасними, оскільки досудове розслідування ще триває та всі обставини провадження встановлюються.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2024 року, якою задоволено частково клопотання прокурора та накладено арешт на майно, яке вилучено під час обшуку 14 лютого 2024 року, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: годинник Apple Watch series 6 40mm sНОМЕР_5 ; мобільний телефон Iphone 14 Pro MAX Gold 256 Gbimei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 в чохлі зеленого кольору; мобільний телефон Iphone 5S imei: НОМЕР_4 без сім-картки в корпусі білого кольору; планшетний пристрій IPAD Pro 11-дюймів (4-th Generation) Wi-Fi sGX51492QVC в корпусі сірого кольору в обкладинці золотого кольору; нотатник в обкладинці коричневого кольору розміром А6 з аркушами в клітинку на 27 аркушах; нотатник з обкладинкою рожево-сріблястого кольору з написом «Діловий щоденник» на ньому на 191 аркуші, в іншій частині клопотання відмовлено, скасувати.

Відмовити у задоволенні вищезазначеного клопотання прокурора.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4