печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах PUMORI ENTERPRISES INVESTMENTS LTD на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2024 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах PUMORI ENTERPRISES INVESTMENTS LTD на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання від 27.03.2024 про проведення слідчої (розшукової) дії - допиту свідка та допитати як свідка ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) за участі представника потерпілого/цивільного позивача - адвоката ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0000073 від 22.11.2012 та зобов`язання вчинити дії вказані в клопотанні.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах PUMORI ENTERPRISES INVESTMENTS LTD в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у ній.

Слідчий ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки компанія не є потерпілою у кримінальному провадженні і тому не наділена правами на подання таких клопотань.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, заслухавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 №266/1617/19 (провадження №14-594цс19) судовий контроль законності дій і рішень органів досудового розслідування належить до виключної компетенції слідчого судді за встановленою КПК процедурою. Така процедура включає сукупність гарантій, необхідних для дотримання справедливого балансу між захистом прав особи й інтересів держави та суспільства.

Державним бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0000073 від 22.11.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 3, ч. 4 ст. 190, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

26.12.2022 компанією-нерезидентом Республіки Кіпр «PUMORI ENTERPRISES INVESTMENTS LTD», в особі представника адвоката ОСОБА_5 , подано заяву про залучення вказаної компанії до кримінального провадження № 0000073 від 22.11.2012 року, як потерпілого.

Старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 (далі по тексту - слідчий) 29.12.2022 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим компанії-нерезидента Республіки Кіпр «PUMORI ENTERPRISES INVESTMENTS LTD»

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16.01.2023 у справі № 757/1532/23-к постанову про відмову у визнанні потерпілим компанії-нерезидента Республіки Кіпр « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - скасовано.

Слідчий 18.01.2023 виніс повторну постанову про відмову у визнанні потерпілим компанії-нерезидента Республіки Кіпр « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 757/4536/23-к постанову про відмову у визнанні потерпілим компанії-нерезидента Республіки Кіпр « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.01.2023 - скасовано.

30.04.2023 компанією-нерезидентом Республіки Кіпр «PUMORI ENTERPRISES INVESTMENTS LTD» в особі представника адвоката ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку подано цивільний позов в межах кримінального провадження № 0000073 від 22.11.2012.

27.03.2024 компанія-нерезидент Республіки Кіпр «ПУМОРІ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛТД» подала слідчому у кримінальному провадженні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дії - допиту в якості свідка ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) за участі представника потерпілого/цивільного позивача - адвоката ОСОБА_5 .

Листом від 11.04.2024 № 10506-24/10-2-01-01-4849/24, за підписом старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , заявника повідомлено, що його клопотання не підлягає розгляду у порядку, передбаченому, статтею 220 КПК України.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Так, ч. 1 ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним.

Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України» від 14.11.2013, «Мута проти України» від 31.07.2012, «Карабет та інші проти України» від 17.01.2013, «Михалкова та інші проти України» від 13.01.2011).

Органи влади зобов`язані провести ефективне розслідування. Це зобов`язання не є обов`язком досягнення результатів, а обов`язком вжиття заходів. ЄСПЛ зазначає, що не кожне розслідування обов`язково має бути успішним або дійти висновку, який співпадає із викладом подій скаржника. Проте воно, в принципі, має бути здатним призвести до встановлення фактів справи, а якщо твердження виявляться правдивими - до встановлення та покарання винних осіб (рішення у справах «Джуліані та Гаджіо проти Італії» від 25.08.2009, «Армані да Сілва проти Сполученого Королівства» від 30.03.2016, «Каплатий проти України» від 04.02.2021).

При цьому, в період усього часу здійснення кримінального провадження його зміст та форма мають відповідати засадам, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК України, серед іншого принципу законності, який, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, покладає на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого за наявності такого кримінального провадження всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Щодо належної правової процедури, як одного із завдань кримінального провадження, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24.05.2021 у справі №640/5023/19 (провадження №51- 2917кмо20) зазначає, що у теоретичному аспекті - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відноситься, серед іншого, і право на ефективне розслідування. При оцінці ефективності досудового розслідування слід виходити з того, що ефективність досудового розслідування є співвідношенням процесуальних дій, процесуальних рішень, реалізованих учасниками кримінального провадження, а також їх результатів із положеннями КПК, що визначають підстави, умови і порядок їх проведення чи прийняття, з урахуванням оптимальних затрат часу та зусиль на це.

Разом з тим, як до початку так і в ході судового розгляду скарги та вирішення заявлених вимог, сторона обвинувачення не надала належних допустимих і достовірних доказів про вирішення особою, якій доручено проведення досудового розслідування, заявленого заявником клопотання від 27.03.2024, так як слідчий суддя не приймає до уваги посилання сторони обвинувачення на лист від 11.04.2024, з огляду на приписи статті 220 КПК України.

Сукупність вказаного переконує в бездіяльності заявленого суб`єкта оскарження, що пов`язано з неналежним розглядом поданого стороною провадження клопотання, в зв`язку з чим існують законні підстави зобов`язати уповноважену особу розглянути клопотання від 27.03.2024, подане у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 та вчинити дії зазначені у вказаному клопотанні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 25, 42, 36, 40, 46, 220, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012, розглянути клопотання потерпілого та цивільного позивача у кримінальному провадженні від 27.03.2024 про проведення слідчої (розшукової) дії - допиту свідка та допитати як свідка ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) за участі представника потерпілого/цивільного позивача - адвоката ОСОБА_5 про що повідомити заявника у відповідності до вимог статті 220 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1