печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4742/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арештмайна, зазначеного в клопотанні.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центральна регіону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000065 від 27.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС 2 відділу 3 управління Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Департамент захисту національної державності Служби безпеки України, відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

Також встановлено, що старший оперуповноважений в ОВС 2 відділу 3 управління Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України ОСОБА_4 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, вчинив кримінальне правопорушення, а саме: здійснив пособництво у проханні надання та одержанні неправомірної вигоди у розмірі 20 000 доларів США від громадянина ОСОБА_5 для подальшої передачі невстановленим службовим особами правоохоронного органу міста Києва за припинення переслідування та не притягнення останнього до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000042 від 23.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у пособництві в проханні надання та одержанні службовою особою неправомірної вигоди у великому розмірі, для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Одразу після затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку із невідкладним випадком пов`язаним із врятуванням майна, що має значення для досудового розслідування, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, 19.01.2024 у період часу з 14.02 по 15.33 год. до постановлення ухвали старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 проведено обшук у квартирі, де проживає ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

У ході обшуку виявлено та вилучено ноутбук Lenovo Ideapad Y510p чорного кольору s/n: НОМЕР_1 із зарядним пристроєм Lenovo 45N0111 чорного кольору, які поміщені у сейф пакет ДБР0209079.

Постановою від 19.12.2023 вилучений у ході обшуку ноутбук та зарядний пристрій визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно довідки КП КМР «КМ БТІ» нерухоме майно, квартира за вказаною адресою на праві власності належить ОСОБА_7 .

В судове засідання прокурор не з`явився, слідчий слідчої групи ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного - ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений належним чином, жодних заяв до суду не надходило.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центральна регіону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000065 від 27.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_4 , підозрюється у пособництві в проханні надання та одержанні службовою особою неправомірної вигоди у великому розмірі, для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Після затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку із невідкладним випадком пов`язаним із врятуванням майна, що має значення для досудового розслідування, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, 19.01.2024 у період часу з 14.02 по 15.33 год. до постановлення ухвали старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 проведено обшук у квартирі, де проживає ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

20.01.2024 року зазначене клопотання про арешт майна було направлене до Печерського районного суду міста Києва.

У ході обшуку виявлено та вилучено ноутбук Lenovo Ideapad Y510p чорного кольору s/n: НОМЕР_1 із зарядним пристроєм Lenovo 45N0111 чорного кольору, які поміщені у сейф пакет ДБР0209079.

Згідно довідки КП КМР «КМ БТІ» нерухоме майно, квартира за вказаною адресою на праві власності належить ОСОБА_7 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою від 19.12.2023 вилучений у ході обшуку ноутбук та зарядний пристрій визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на ноутбук Lenovo Ideapad Y510p чорного кольору s/n: НОМЕР_1 та зарядний пристрій Lenovo 45N0111 чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1