Справа № 461/4446/24
Провадження № 1-кс/461/3377/24
УХВАЛА

04.06.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в :

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, вилучене у ході проведення 31.05.2024 обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , зокрема, на грошові кошти в загальному розмірі 20000 доларів США та 11050 Євро, які поміщено в спец. пакет PSP№2106790.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 23.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що заступник декана фармацевтичного факультету ВПНЗ «Львівський медичний університет» () ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , залучившись підтримкою декана фармацевтичного факультету ВПНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » () ОСОБА_7 та декана медичного факультету ВПНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 організували схему з вимагання та отримання неправомірної вигоди від студентів за успішне та безперешкодне складання заліково-екзаменаційної сесії.

23.05.2024 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст.368-3 КК України.

Так в ході проведення досудового розслідування встановлено, що заступник декана фармацевтичного факультету ВПНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 , вимагає від ОСОБА_8 , неправомірну вигоду в розмірі 1500 доларів США за безперешкодне складання інтегрованого тестового іспиту «КРОК-2» та 400 доларів США за не створення перешкод та сприяння у успішному складанні державних екзаменів.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 27.05.2024, перебуваючи в ВПНЗ «Львівський медичний університет», що за адресою: м. Львів, вул. Патона, буд.32, передав заступнику декана фармацевтичного факультету ВПНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди у сумі 1500 доларів США за безперешкодне складання інтегрованого тестового іспиту «КРОК-2».

В подальшому ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 в точно невстановлений органом досудового розслідування спосіб, отримали тестові завдання, які в подальшому були на тестовому іспиті, та у період з 27.05.2024 по 28.05.2024 надавали вирішені вказані тестові завдання студентам, які надали останнім неправомірну вигоду.

Крім того, 28.05.2024 заступник декана фармацевтичного факультету ВПНЗ «Львівського медичного університету» ОСОБА_6 додатково висловила вимогу про надання їй неправомірної вигоди у сумі 400 доларів США за складання державних іспитів, та при цьому повідомила, що ОСОБА_9 за умов надання неправомірної вигоди, може не прибувати на вказані іспити.

Вищевказані обставини були підтвердженні в ході допитів у якості свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

В подальшому, 31.05.2024 о 14:32 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в ВПНЗ «Львівський медичний університет», що за адресою: м. Львів, вул. Патона, буд. 32, передав заступнику декана фармацевтичного факультету ВПНЗ «Львівського медичного університету» ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 400 доларів США за складання державних іспитів ОСОБА_9

31.05.2024 на підставі ухвали про надання дозволу на проведення обшуку від 31.05.2024 винесеною слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , слідчими проведено обшук в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 у ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в загальному розмірі 20000 доларів США та 11050 Євро, які поміщено в спец. пакет PSP№2106790.

31.05.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України.

01.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду в інтересах третьої особи, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Зважаючи на те, що речі, які були вилучені 31.05.2024 у ході обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , мають критерії речових доказів, 01.06.2024 слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами та прилучення до матеріалів кримінального провадження.

Вказані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, просить клопотання задоволити.

В судове засідання слідчий не з`явився, розгляд клопотання просить здійснювати без його участі та задоволити таке в повному обсязі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заперечення на клопотання про арешт майна, в яких просить відмовити у задоволенні такого з наступних мотивів. Так, при підготовці клопотання слідчим не враховано, що у квартирі, АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , остання не проживає. Там мешкає донька ОСОБА_5 - ОСОБА_11 , її чоловік - ОСОБА_12 , та їх син - ОСОБА_13 , 2021 р.н. Сама ОСОБА_5 проживає у належному її матері будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначає, що саме ОСОБА_12 є власником коштів, вилучених в ході обшуку 31.05.2024, отримав такі кошти в ході здійснення підприємницької діяльності приватним стоматологом. Зберігав готівкові кошти вдома оскільки на даний час в Україні йде війна з російською федерацією і йому так спокійніше за свої заощадження. На підтвердження законності отримання ОСОБА_12 кошиів, долучив до матеріалів справи довідку ДПС у Львівській області, виписку про реєстрацію ФОП ОСОБА_12 , витяг з реєстру платників податку, витяг з реєстраційного досьє на проведення медичної практики. Також просить врахувати, що ОСОБА_14 повідомлення про підозру не вручалось та вона не затримувалася в порядку ст.208 КПК України. Вважає, що належні ОСОБА_12 кошти, не відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, оскільки не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не містять будь яких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також вони не є предметом, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 23.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України.

А відтак, повідомлення про підозру у кримінальному провадженні оголошено лише одній особі - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно копії ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2024 слідчим суддею було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , з метою відшукання і вилучення речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, а саме: попередньо ідентифікованих грошових коштів, отриманих внаслідок злочинної діяльності; мобільних телефонів і засобів зв`язку, які використовує ОСОБА_5 ; блокнотів та чорнових записів, які містять інформацію щодо предмета доказування у даному кримінальному провадженні; флеш накопичувачів, комп`ютерної чи іншої техніки, яка може зберігати електронні копії документів, які містять інформацію щодо предмета доказування у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається із долученого до клопотання протоколу обшуку від 31.05.2024, слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 в період часу з 15 год. 28 хв. до 17 год. 09 хв. 31.05.2024, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2024, провів обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в загальному розмірі 20000 доларів США та 11050 Євро, які поміщено в спец. пакет PSP№2106790.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 01.06.2024 грошові кошти в загальному розмірі 20000 доларів США та 11050 Євро, які поміщено в спец. пакет PSP№2106790, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Однак, всупереч вимог ч.3 ст.132; ст.ст.170, 171, 173 КПК України, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям ст.98 КПК України, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або здобуті від незаконної діяльності, та мають відношення до даного кримінального провадження, а також що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даному клопотанні, оскільки правові підстави до арешту майна відсутні.

Так, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2024 було надано дозвіл на відшукання та вилучення саме попередньо ідентифікованих грошових коштів, однак слідчим до клопотання не долучено жодних доказів того, що вилучені грошові кошти є попередньо ідентифікованими.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, має доказове значення для кримінального провадження, тобто, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також, оскільки ОСОБА_5 не оголошено підозру у вказаному кримінальному провадженні, таке майно не підлягатиме конфіскації.

Вищезазначені грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, не виправдовують ступінь втручання у права і свободи фізичних чи юридичних осіб, зважаючи на відсутність доказів, які би підтверджували, що такі мають значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, відтак в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 131, 132, 167, 170-173, 237, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Зобов`язати слідчих слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП Національної поліції у Львівській області, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 23.05.2024, повернути майно вилучене під час проведення 31.05.2024 обшуку, а саме грошові кошти в загальному розмірі 20000 доларів США та 11050 Євро.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складено 07.06.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1