Справа №463/2068/24
Провадження №1-кс/463/2214/24
У Х В А Л А

про скасування постанови

про закриття кримінального провадження

11 березня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся 5 березня 2024 року (час подачі скарги у відділення поштового зв`язку) до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 4 березня 2024 року на постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 28 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000127 від 16 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Просить скасувати оскаржувану постанову та скерувати матеріали кримінального провадження в орган досудового розслідування для подальшого проведення слідчих дій.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 16 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 28 грудня 2023 року дане кримінальне провадження закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення. Крім того, вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 24 лютого 2024 року.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив вимоги такої задовольнити.

Слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце проведення таких, про причини неявки не повідомили. Крім того, органом досудового розслідування не виконано вимогу слідчого судді про надання матеріалів кримінального провадження, про неможливість виконання такої слідчого суддю не повідомлено.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України, відносно чого скаржник не заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 16 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 28 грудня 2023 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у фактах викладених ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 20 січня 2023 року зазначене кримінальне провадження закривалось вже постановою слідчого, яка ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року була скасована.

З ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2023 року в справі №463/1124/23 вбачається, що слідчим суддею під час розгляду скарги було встановлено, що матеріали кримінального провадження містять письмові вказівки прокурора в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України слідчому щодо проведення ряду слідчих та процесуальних дій, які у відповідності до положень ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати. Однак вказівки прокурора не виконано, неповноту досудового розслідування не усунуто (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109235191).

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В судове засідання слідчий або інший представник органу досудового розслідування не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заперечення на скаргу не подали, матеріалів кримінального провадження №0000127 від 16 серпня 2022 року на вимогу слідчого судді не надали.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне, з метою перевірки доводів скаржника, оглянути матеріали кримінального провадження та надати оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, в тому числі щодо проведення всіх необхідних слідчих дій за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Крім того, необхідно було встановити, чи слідчим виконано письмові вказівки прокурора та усунуто неповноту досудового розслідування. Однак орган досудового розслідування проігнорував вимогу надати матеріали кримінального провадження для огляду.

Така процесуальна поведінка слідчого та органу досудового розслідування в цілому, враховуючи принцип змагальності, свідчить про те, що слідчий погоджується з доводами скаржника щодо неповноти проведеного досудового розслідування, оскільки жодного заперечення на скаргу не подано, матеріалів кримінального провадження для огляду в судовому засіданні для спростування доводів скаржника, слідчим слідчому судді не надано.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий в оскаржуваній постанові як на правову підставу закриття кримінального провадження посилається саме на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак не розкриває змісту в діянні кого відсутній склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2023 року підлягає скасуванню.

У зв`язку з скасуванням постанови про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження є поновлене, а тому відсутні підстави для винесення окремого процесуального рішення про скерування матеріалів в орган досудового розслідування для подальшого проведення слідчих дій. Крім того, можливість прийняття такого рішення за наслідками розгляду скарги не передбачено положеннями ст. 307 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 28 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000127 від 16 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України скасувати.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1