Справа № 128/692/24
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за відсутності учасників судового провадження,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання відносно засудженого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

08.05.2024 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло вищевказане подання, яке мотивоване тим, що 11.03.2024 Вінницьким районним судом Вінницької області ухвалено вирок відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, якому призначено покарання у виді 2 (два) місяці арешту, який з 25.04.2024 перебуває на виконанні відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції. З 28.03.2024 набрав чинності Закон України №3342-ІX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань в умовах воєнного стану». У систему кримінальних покарань введено новий вид основного покарання пробаційний нагляд. Покаранням у виді пробаційного нагляду доповнено 140 санкцій статей КК України як альтернативою позбавленню та обмеженню волі. Покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Суд також може покласти на засудженого додаткові обов`язки щодо використання електронного засобу контролю і нагляду, проживання за вказаною у рішенні суду адресою, дотримання певних вимог, наприклад обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля, виконання заходів, передбачених пробаційною програмою, а також проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки, працевлаштування. Новий вид покарання може бути призначений судом як основне покарання на строк від одного до п?яти років, а стосовно неповнолітніх від одного до двох років. Натомість покарання у виді арешту скасовується. Тому просить розглянути подання про заміну покарання у виді арешту терміном 2 (два) місяці на інший вид покарання, а саме: на пробаційний нагляд відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судове засідання 29.05.2024 учасники судового провадження не з`явилися, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялися судом у встановленому законом порядку.

Представник відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій областіОСОБА_4 разом з поданням подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути подання про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання відносно засудженого ОСОБА_3 без його участі.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 попередньо подав до суду заяву, у якій зазначає, що подання відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання відносно засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а покарання у виді двох місяців арешту підлягає заміні на покарання у виді чотирьох місяців пробаційного нагляду. На проведенні технічної фіксації судового процесу не наполягає.

ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання 29.05.2024 не з`явилися, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Будь-які заяви чи клопотання від ОСОБА_3 та його захисника до суду не надходили.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Частиною четвертою статті 107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 29.05.2024 за відсутності учасників судового провадження та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов такого висновку.

Положенням пункту 14 частини першої статті 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом установлено, що ОСОБА_3 засуджений 11 березня 2024 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці. Вирок набрав законної сили 11.04.2024.

На даний час невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_3 за вироком суду складає 2 (два) місяці арешту.

За частиною першою статті 309 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту), у редакції Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII, була передбачена відповідальність у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Частинами першою та другою статті 60 КК України (у редакції до 28 березня 2024 року) було визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Частиною третьою статті 60 КК України (у редакції до 28 березня 2024 року) передбачалося, що арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким статтю 60 КК України викладено в новій редакції, а саме: передбачено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців, при цьому арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Також Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до санкцій статей Кримінального кодексу України, зокрема частини першої статті 309 КК України, яка у редакції станом на 28 березня 2024 року передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Отже, з 28 березня 2024 року покарання у виді арешту може застосовуватися лише до засуджених військовослужбовців та лише за окремі кримінальні правопорушення, санкцією яких передбачено такий вид покарання, як арешт.

Згідно з ч. 1 ст. 309 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту), у редакції Закону України від 23.08.2023 №3342-IX, яка діє на даний час, передбачена відповідальність у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Пунктом 23 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України (в редакції Закону України №3342-ІХ від 23.08.2023) передбачено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, слід замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, невідбута частина покарання у виді арешту, призначена засудженому ОСОБА_3 вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року, підлягає заміні на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Статтею 72 КК України (в редакції Закону України №3342-ІХ від 23.08.2023) встановлено співвідношення окремих покарань, зокрема пунктом 2 частини першої даної статті визначено, що одному дню арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; в) два дні пробаційного нагляду.

Поширення дії нового закону на осіб, що вчинили відповідні діяння до набрання ним чинності, це і є зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі. Цей принцип ретроактивності (традиційний для міжнародного права) закріплено у статті 58 Конституції та визначено у статті 5 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Вирішуючи питання щодо виду покарання, на яке засудженому ОСОБА_3 слід замінити невідбуту частина покарання у виді арешту, суд вважає, що покарання у виді обмеження волі не може бути застосоване, оскільки це погіршує становище ОСОБА_3 , що є неприпустимо з огляду на приписи кримінального судочинства та практику ЄСПЛ.

Крім того, суд не вбачає підстав для заміни призначеного засудженому ОСОБА_3 покарання у виді арешту на покарання у виді штрафу або виправних робіт, оскільки на час розгляду подання доказів працевлаштування ОСОБА_3 суду не надано, а в матеріалах кримінального провадження такі відомості відсутні.

Враховуючи вищезазначене, оскільки Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» виключено з санкції частини першої статті 309 КК України покарання у виді арешту, а також те, що дані зміни поліпшують становище засудженого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про необхідність заміни покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду, виходячи зі співвідношення вказаних видів покарань, визначеного пунктом 4 частини першої статті 72 КК України, відповідно до якої одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених пунктами 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Тому подання відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання відносно засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 49-2 КВК України, строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст.ст. 59-1, 72, п. 23 розділу ІI «Прикінцевих і перехідних положень» КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання відносно засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Замінити ОСОБА_3 невідбуту частину призначеного покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2024 у виді 2 (двох) місяців арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7