Справа №760/1308/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої вирішується

клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника особи ОСОБА_5 ,

захисника особи адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002566 від 06.09.2023, на підставі клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , затвердженого прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обставинами вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, затверджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002566 від 06.09.2023, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обставинами вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Під час розгляду клопотання на виконання вимог ст. 513 КПК України, судом з`ясовано, що мало місце кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 126-1 КК України, яке було вчинено ОСОБА_4 у стані неосудності, та за наслідками судового розгляду суд прийшов до висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, у зв`язку із наступними обставинами:

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї рідної матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з вересня 2022 року по 31.08.2023 рік, безпричинно, умисно, систематично вчиняла психологічне насильство по відношенню до своєї рідної матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічного страждання останньої, а також погіршення якості її життя та виразилось у формі відсутності нормального відпочинку для працюючої людини,тривалого погіршення умов повсякденного функціонування, наявності хронічних конфліктних умов, необхідності систематичного залучення додаткових ресурсів для захисту та відновлення самовладання, чим істотно ушкоджує соціальне функціонування потерпілої ОСОБА_7 .

Так, у період часу з вересня 2022 року по 31.08.2024 рік з певною періодичністю, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яка пов`язана спільним побутом з ОСОБА_7 , оскільки вони проживають разом у зазначеній квартирі, систематично вчиняє відносно своєї рідної матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне домашнє насильство.

Зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично зловживає алкогольними напоями, у результаті чого поводиться агресивно по відношенню до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочинає словесні конфлікти, а також, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства словесно ображає нецензурними висловлюваннями ОСОБА_7 , таким чином принижує її людську честь та гідність, а також тиснувши психологічно неодноразово погрожувала вчинити фізичну розправу.

Окрім цього, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 , провокує словесні конфлікти із потерпілою ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово виганяла з квартири, у тому числі у зимовий період року, чим обмежувала волевиявлення потерпілої.

Відповідно до висновку експерта №1106 від 25.10.2023 внаслідок дій, які були вчинені ОСОБА_4 постає для ОСОБА_7 психотравмуючою, виникла формування та фіксацію негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що супроводжується істотним погіршенням її соціального функціонування та суттєвим зниженням якості життя.

/відповідає змісту клопотання слідчого/.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 126-1 КК України - вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи (своєї матері), з якою вона перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Під час проведення досудового розслідування Державною установою «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» проведено судово-психіатричну експертизу, згідно висновку судово-психіатричного експерта №12 від 08.01.2024, встановлено, що у період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , остання виявляла ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, період спостереження менше року (F 20.09 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом у зазначений період часу не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , остання на тимчасовий розлад психічної діяльності не страждала, а виявляла ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, період спостереження менше року і за психічним станом у зазначений період часу не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, період спостереження менше року, параноїчний синдром (F 20.09 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь (згідно із статтею 92 КК України).

У теперішній час ОСОБА_4 ознак синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю та наркотичних речовин (хронічного алкоголізму та наркоманії) не виявляє.

У теперішній час ОСОБА_4 на синдром залежності внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин (хронічний алкоголізм та наркоманію) не страждає, і лікування з цього приводу їй не рекомендовано.

У теперішній час ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, період спостереження менше року, параноїчний синдром (F 20.09 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно-небезпечних діянь (згідно із статтею 92 КК України).

У теперішній час ОСОБА_4 на синдром залежності внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин (хронічний алкоголізм та наркоманію) не страждає, і лікування з цього приводу їй не рекомендовано.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання, просила застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації останньої до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_4 просила не застосовувати відносно неї примусові заходи медичного характеру, оскільки переконана, що жодними психічними хворобами не хворіє, а її поведінка спровокована поведінкою її матері - потерпілої по справі ОСОБА_7 , обставини, викладені у клопотанні прокурора стосовно вчинення нею домашнього насильства відносно матері, не заперечує.

Законний представник ОСОБА_4 - рідна тітка ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання прокурора та застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру, оскільки остання дійсно хворіє на психічну хворобу, проявляє агресію по відношенню до матері ОСОБА_7 , з якою проживає разом, та потребує допомоги спеціалістів - лікарів психіатрів.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 просила суд задовольнити клопотання прокурора та застосувати відносно доньки ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру, оскільки остання хворіє на психічну хворобу, та потребує у зв`язку із цим психіатричного лікування. Потерпіла зазначила, що обставини, викладені в клопотанні прокурора, стосовно застосування з боку ОСОБА_4 відносно потерпілої домашнього насильства, що полягало у систематичному вчиненні психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя, відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення прокурора, покази ОСОБА_4 , її законного представника та потерпілої, а також позицію захисника адвоката ОСОБА_10 , дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно з ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно з ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Так, судом досліджено висновок судово-психіатричного експерта № 12 від 08.01.2024, відповідно до якого встановлено, що в у період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , остання виявляла ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, період спостереження менше року (F 20.09 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом у зазначений період часу не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними; у теперішній час ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, період спостереження менше року, параноїчний синдром (F 20.09 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь (згідно із статтею 92 КК України) /а. с. 133-136/.

Судом досліджено та при прийнятті судового рішення надано оцінку наступним доказам, долученим до клопотання слідчого:

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.08.2023 р. від ОСОБА_7 , яка заявила про застосування відносно неї з боку доньки ОСОБА_4 систематичного домашнього насильства; заяву ОСОБА_7 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 від 31.08.2023 р., протокол огляду предмету від 29.11.2023 р. та диск до нього, на якому зафіксовані виклики поліції з боку потерпілої; постанова про визнання речовим доказом від 23.10.2023 р.; інформація Солом`янського районного суду міста Києва від 20.09.2023 р. про розгляд запиту слідчого, в якій зазначається про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності на підставі постанов Солом`янського районного суду міста Києва від 19.12.2022 р. за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 20.06.2023 р. за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 31.08.2023 р. за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 06.10.2023 р. за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за обставинами вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_7 ; та копії адміністративних матеріалів, на підставі яких судом приймались рішення про вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 відносно матері /а. с. 1-132/.

Також, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 1106 від 25.10.2023 р. слідує, що поведінка ОСОБА_4 постає для потерпілої ОСОБА_7 психотравмуючою, викликала формування та фіксацію негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що супроводжується істотним погіршенням її соціального функціонування та суттєвим зниженням якості життя /а. с. 29-31/.

Таким чином, судом встановлено, що в період вчинення суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ст. 126-1 КК України, ОСОБА_4 за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, що у відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України вказує на неосудність особи та неможливість притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги висновок судово-психіатричного експерта № 12 від 08.01.2024, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації останньої до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом.

Крім того, відповідно до положень ст. 508 КПК України, а також ст. ст. 512, 513, 374 КПК України, враховуючи наявне у ОСОБА_4 психічне захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, а також ті обставини, що ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, з метою запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь, із врахуванням особи ОСОБА_4 , а також показів допитаних в судовому засіданні законного представника та потерпілої, яка зазначила, що ОСОБА_4 продовжує застосування відносно неї психологічного насильства, досліджених судом матеріалів кримінального провадження, приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, суд вважає за необхідне під час постановлення ухвали застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, у Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , до набрання ухвалою законної сили.

Керуючись ст. ст. 316, 508, 511, 512, 513, 369-372, 376 КПК України, ст. ст. 92-94 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , затверджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002566 від 06.09.2023, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

До набрання ухвалою суду законної сили застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, у Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що знаходиться за адресою Київська обл., Фастівський район, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7.

Ухвала суду в частині застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

В іншій частині - ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Копію ухвали після її проголошення негайно вручити ОСОБА_4 .

Ухвалу суду в частині застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, направити до негайного виконання до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора - ОСОБА_3 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1