Справа № 642/94/24
№ 1-кс/642/649/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, скаргу ОСОБА_3 на рішення, дію чи бездіяльність прокурора,

установив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга ОСОБА_3 , у якій він просив, серед іншого:

-зобов`язати керівника або його перших заступників Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова задовольнити його клопотання від 30.01.2024;

-зобов`язати керівника або його перших заступників Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова відповідно до вимог ст.36 та ст.220 КПК України розглянути його клопотання від 30.01.2024 за його участю;

-зобов`язати керівника або його перших заступників Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова відповідно до вимог ст.36 та ст.220 КПК України розглянути його клопотання від 30.01.2024 за його участю;

-зобов`язати керівника або його перших заступників Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова відповідно до вимог ч.6 ст.36 КПК України відповідно до його клопотання від 30.01.2024 скасувати постанову про зміну підслідності кримінального провадження №0000574;

-визнати дію, рішення чи бездіяльність керівника або його перших заступників Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова неправомірною, про що винести ухвалу.

На обгрунтування скарги заявник зазначив, що 30.01.2024 він подав клопотання в порядку ч.6 ст.36 КПК України у кримінальному провадженні №0000574 до керівника Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова. до цього часу відповіді він не отримав і відомостей щодо розгляду немає. Бездіяльність прокурора порушує його права.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та зазначив, що прокурор вищого рівня не розглянув його клопотання, а перенаправив його до ВП №2 ХРУП №3. Однак, тільки прокурор вищого рівня може скасувати постанову своїх підлеглих про зміну підслідності і повернути справу до відділу поліції. Сама постанова прокурора ОСОБА_4 від 28.12.2023 року щодо зміни підслідності немотивована, і з неї не вбачається підстав для зміни підслідності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду копію листа та постанови про визначення органу проведення досудового розслідування.

У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, тому слідчий суддя, розглянув скаргу за її відсутності.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, що звернулась із скаргою, та особи, бездіяльність якої оскаржується.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк.

Бездіяльність - це пасивна форма поведінки уповноваженого суб`єкта, яка полягає в утриманні від вчинення обов`язкової процесуальної дії чи постановлення обов`язкового процесуального рішення; тобто невиконання обов`язку, покладеного КПК України.

Що стосується бездіяльності при розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України, то вона може бути зумовлена не лише безпосередньо невчиненням процесуальної дії, а й неналежним розглядом клопотання суб`єкта звернення, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням. На відміну від процесуального рішення, правомірність/неправомірність якого вичерпується самим фактом його постановлення, бездіяльність має триваючий характер - вона розпочинається від дня, коли суб`єкт мав вчинити певну дію і не вчинив її та продовжується до моменту вчинення відповідної обов`язкової дії. Бездіяльність може бути усунута в будь-який момент суб`єктом, який її допустив.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає чотири обов`язкові ознаки:

1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) з клопотанням про вчинення процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має відповідне право;

4) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Отже, зазначена норма передбачає можливість оскарження не будь-якої бездіяльності, а лише щодо обов`язків, чітко визначених КПК України та строк виконання яких чітко регламентований кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На підставі ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно з приписами ст.110 КПК України процесуальні рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу повинна відповідати вимогам ч. 5 ст.110 КПК України і письмово (друковано) викладатись на офіційному бланку. Підписується постанова тим слідчим або прокурором, який її виніс.

Отже, з урахуванням наведених нормативних приписів належними формами реагування на клопотання в порядку ст.220 КПК України є або його задоволення або винесення мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання. При чому як при задоволенні клопотання так і при відмові в задоволенні має бути дотримана процесуальна форма (повідомлення або постанова).

Слідчий суддя враховує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

При цьому, згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 3) зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_3 30.01.2024 звернувся із клопотанням до керівника Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова, яке зареєстровано 31.01.2024, у якому просив повернути справу до ВП 2 ХРУП 3 ГУНП в Х/о і надати йому на ознайомлення.

Листом від 05.02.2024 перший заступник керівника Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_5 направив за належністю клопотання ОСОБА_3 (що надійшло до прокуратури 31.01.2024) для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства та просив повідомити заявника про результати розгляду.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, що в установлений ст.220 КПК України строк уповноважена особа Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова відреагувала в належній процесуальній формі (повідомленням про задоволення клопотання або постановою про відмову у задоволенні) на заявлене скаржником клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що скарга підлягає задоволенню в частині необхідності зобов`язати уповноважених осіб Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30.01.2024.

В частині визнання неправомірною бездіяльності керівника або його перших заступників Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова щодо нерозгляду у встановлений законом спосіб його клопотання від 30.01.2024 та зобов`язання керівника або його перших заступників Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова відповідно до вимог до ч.6 ст.36 КПК України відповідно до його клопотання від 30.01.2024 скасувати постанову про зміну підслідності кримінального провадження № 0000574, скарга задоволенню не підлягає за відсутності відповідних підстав, визначених ч.2 ст.307 КПК України.

Крім того, відповідно до ст.ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні, такий контроль здійснюється шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що визначено главою 26 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначено Главою 26 КПК України.

Частиною першої статті 303 КПК зазначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені в суді під час досудового розслідування.

Разом із тим, чинним КПК України не передбачене право слідчого судді зобов`язувати слідчого, прокурора чи дізнавача проводити ті чи інші слідчі дії у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання керівника або його перших заступників Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова відповідно до вимог до ч.6 ст.36 КПК України відповідно до його клопотання від 30.01.2024 скасувати постанову про зміну підслідності кримінального провадження №0000589, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30.01.2024 (про скасування рішення) та про результати його розгляду повідомити заявника відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1