Справа № 755/8355/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001351 від 16 квітня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого одну дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20 жовтня 2023 року вироком Дніпровського районного суду міста Києві за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 1 рік,

- 19 лютого 2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києві за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який в подальшому неодноразово продовжений Указом Президента України та діяв на день вчинення кримінального правопорушення, 08 квітня 2024 року близько 19 години, зайшов в магазин «Сільпо», за адресою: м. Київ, просп. П. Тичини, буд. 1-В, через «Касу 1».

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вичинене з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, та він обрав об`єктом свого протиправного посягання товар, який перебуває у реалізації у вказаному супермаркеті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», швидко переміщувався між продуктових рядів та цілеспрямовано рухався до відділу, у якому реалізується алкогольна продукція. Впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, а його дії залишаються таємними для персоналу магазину та покупців, ОСОБА_3 підійшов до стелажу, де розміщено алкогольну продукцію супермаркету, та швидким рухом правої руки взяв з полиці алкогольний напій, упакований у паперову брендовану коробку темного кольору, а саме: Ром Zacapa Cent 23 роки, об`ємом 0,7 літру, закупівельної вартості 3124, 17 гривень. Заховавши коробку з ромом Zacapa Cent 23 роки, об`ємом 0,7 літру під лівою рукою, ОСОБА_3 пройшов повз металеві рамки, що розташовані при вході до магазину, після чого, з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальної шкоди на суму 3124 гривень 17 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, показав, що 08 квітня 2024 року, ввечері, він зайшов у магазин «Сільпо», який розташований в торговому комплексі по АДРЕСА_3 , та пішов до алкогольного відділу, де з полиці взяв коробку з ромом, скільки вона коштує, він не звернув увагу, тому що розраховуватись не збирався. Пляшку заховав під руку, обійшовши каси та вийшов через металеві рамки, що розташовані при вході до магазину. Вищенаведену пляшку віддав знайомому, у розрахунок за розбитий мобільний телефон. Розуміє, що вчинив злочин, засуджує свої дії, зробив для себе висновки. Він щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.

Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, протоколу огляду предмету, в якому викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, одружений, не працює, має одну дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання призначеного 19 лютого 2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києві за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, потерпілий не заявляв цивільного позову.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , - суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - органом досудового розслідування не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, не відбувши покарання призначене вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року, яким він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 71 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надходило.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: оптичний носій інформації (диск DVD-R з написом «Сільпо 08.04.24»), який упакований до білого паперового конверту та опечатано печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києві» - залишити зберігатися в матеріалах судового провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча суддя ОСОБА_1