Справа № 487/1398/24
Провадження № 1-кп/487/531/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в підготовчому судовому засіданнікримінальне провадження №0001823 від 07.11.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Нова Одеса, Миколаївської області, є громадянином України, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 та ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурор -ОСОБА_4 , адвокат -ОСОБА_5 , обвинувачений -ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 та ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 оскільки заявлені раніше ризики відповідно до ст.177 КПК України відносно нього не відпали.

Захисник та обвинувачений подали клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, щодо задоволення клопотання про продовження тримання під вартою заперечували, крім того просили зменшити заставу на 80 прожиткових мінімумів.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.11.2023 року було застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 13.01.2024 року включно. Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_3 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 402600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та виправдовують тримання особи під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від органів слідства та суду, в тому числі на тимчасово непідконтрольній Україні території, а тому продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, пов`язаного із незаконним придбанням, зберіганням психотропних речовин з метою збуту, вчиненого в особливо великих розмірах, що передбачає наявність корисливого мотиву в його діях, дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність, так як у нього, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зникнуть перешкоди для вільного замовлення наркотичних засобів та психотропних речовин для їх подальшого збуту, з метою власного збагачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, в разі визнання обвинуваченого винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також судом враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 , який народився у 1998 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, судом враховуються: міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, а саме: АДРЕСА_2 у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей не має. ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації в АДРЕСА_2 , а також доглядає за бабусею (матір`ю матері), 1946 року народження, яка проживає в цьому ж населеному пункті. Підозрюваний має повну вищу освіту, за час навчання мав спортивні досягнення. Офіційне джерело доходу відсутнє. ОСОБА_3 раніше не засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має, наразі на розгляді в Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 307 КК України (справа №482/1490/23, провадження №1-кп/473/304/2023).

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_3 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки. За вказаних вище обставин, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який або зменшення розміру застави, на чому наголошувала сторона захисту, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню оскільки прокурорм у клопотанні доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Заперечення, надані стороною захисту, зазначеного висновку суду не спростовують з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України суд -

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 та ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Радісна, 3 зал судових засідань №3) на 06.06.2024 р. о 11-00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження для участі в судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 25 липня 2024 року (включно).

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 суму застави у розмірі 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 379600 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Миколаївській області (призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по кримінальному провадженню № 1-кп/487/531/24).

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави обвинуваченого з-під варти звільнити та покласти обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;

4) утриматися із спілкуванням із свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 липня 2024 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1