Провадження1-кс/465/397/24
УХВАЛА

слідчого судді

29.02.24 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавачки сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенантки поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокуроркою Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000279 від 23.08.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

Дізнавачка сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенантка поліції ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000279 від 23.08.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: про надання можливості вилучення документів, які становлять банківську таємницю, що перебувають у володінні Публічного акціонерного товариства АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення копії таких документів у філії Львівського обласного управління публічного акціонерного товариства АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи клопотання покликається на те, що 23.08.2023 у ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, надійшла заява ОСОБА_5 , про те що 07.07.2023, невідома особа, перебуваючи у невстановленому місці, шляхом обману, під приводом здачі житла в оренду, заволоділа грошовими коштами в сумі 3000 гривень, які були добровільно нею перераховані на банківську карту номер НОМЕР_2 . Невідома особа користувалась абонентським номером телефону НОМЕР_3 .

У ході проведення дізнання встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 , 07.07.2023, перебуваючи в м. Косів, здійснювала пошук на торгівельній платформі НОМЕР_4 оренди житла для відпочинку у м. Яремча Івано-Франківської області, підібравши варіант, що їй сподобався, вона зв?язалась у месенджері Вайбер за номером моб. тел. НОМЕР_5 із орендавцем на ім?я ОСОБА_7 , яка повідомила, що може надати оренду житла, вартість якого становить 3000 гривень за одну добу та запропонувала здійснити повну оплату на банківську карту, емітовану ОСОБА_8 за № НОМЕР_2 . Оскільки остання скинула потерпілій всі фотографії житла, та ціна її влаштовувала, вона погодилась оплатити за оренду та здійснила переказ зі своєї банківської карти, АТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_6 переказ грошових коштів в сумі 3000 грн на запропоновану їй банківську карту емітовану ІНФОРМАЦІЯ_1 за № НОМЕР_2 та одразу відправила банківську квитанцію про оплату ОСОБА_7 у Вайбер. Після цього ОСОБА_9 пробувала вийти до орендодавця на зв?язок, однак телефон уже був вимкнений, тоді вона зрозуміла, що потрапила на шахрая.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею, а тому за таких умов отримати вказану інформацію у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЄДРПОУ НОМЕР_1 , іншим шляхом, окрім як за ухвалою суду про надання тимчасового доступу до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, передбаченою ст. 160 КПК України, неможливо.

Дізнавачка покликається на те, що отримання доступу до таких документів та інформації по рахунку стосовно відкриття, обслуговування та руху коштів по банківській карті № НОМЕР_2 відкритих у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЄДРПОУ НОМЕР_1 , має істотне значення для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та надасть можливість використовувати їх як докази у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що документи та інформація, які знаходяться у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » стосовно відкриття та обслуговування банківської карти № НОМЕР_2 , із розкриттям вмісту карткових рахунків, самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні, а іншим шляхом отримати вищевказану інформацію не можливо. Просить клопотання задовольнити.

Дізнавачка та прокурорка у судове засідання не з`явилися, проте їхня неявка не є перешкодою у розгляді клопотання за їх відсутності.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши обґрунтування, що додані, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань випливає наявність кримінального провадження № 0000279 від 23.08.2023, в рамках якого розглядається вказане клопотання.

Згідно з положеннями ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до положення ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 294 КПК України, клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу.

Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів клопотання, то відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строки у даному кримінальному провадженні не продовжені, але старша дізнавач та прокурорка маніпулюючи та перекручуючи факти, має намір домогтися завідомо неправосудного рішення суду, оскільки строки дізнання у даному кримінальному провадженні, суперечать ст. 301-302 КПК України.

Відповідно до ст. 215 КПК України, досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Частиною 11 ст. 216 КПК України, визначено, що при визначенні органу, що здійснюватиме досудове розслідування у формі дізнання, застосовуються правила підслідності, передбачені цією статтею.

Органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють, серед іншого, слідчі підрозділи органів Національної поліції. Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів, серед іншого, органів Національної поліції (ст. 38 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

У законодавстві територіальна підсудність визначається межами юрисдикції суду, на території якого розташований орган досудового розслідування. Саме тому при визначенні територіальної підсудності для розгляду скарг чи клопотань під час досудового розслідування важливе значення має однозначне розуміння терміна «місцезнаходження органу досудового розслідування». Адже у протилежному випадку існує ризик того, що клопотання чи скарга буде розглянута некомпетентним судом з усіма негативними наслідками такого розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд не буде вважатися таким, що утворений на підставі закону, якщо він діяв поза межами своєї предметної, функціональної, суб`єктної чи територіальної юрисдикції. А тому вільне трактування поняття «місцезнаходження органу» і, як наслідок, подання клопотань до самостійно обраного суду можуть призвести до визнання дій органу досудового розслідування незаконними, а зібраних доказів недопустимими. Крім цього, таке «варіативне» визначення суду, який має розглядати скарги чи клопотання під час досудового розслідування, суперечить міжнародним стандартам судочинства.

При визначенні територіальної підсудності для розгляду клопотань під час досудового розслідування вирішальне значення повинна мати юридична адреса відповідного державного органу, який є юридичною особою та до складу якого входить відповідний структурний підрозділ. Саме такий підхід буде сприяти досягненню завдань кримінального судочинства та реалізації права на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Такий висновок узгоджується й з позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 22.04.2020 у справі № 487/7605/19 (№ 51-1901впс20) та від 13.05.2020 у справі № 643/7208/20 (№ 51-2272впс20).

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 від 23.08.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, проводиться ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце розташування якого є: АДРЕСА_3 .

Як вбачається із матеріалів клопотання, потерпіла ОСОБА_6 перебувала у місті Косів, Івано-Франківської області, що немає жодного відношення до міста Львова.

Таким чином Франківський районний суд міста Львова, не є тим місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого мало б здійснюватися досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 від 23.08.2023.

Разом із тим, строки дізнання у кримінальному провадження № 0000279 від 23.08.2023 закінчились, незважаючи на це дізнавачка та прокурорка діючи за межами процесуального строку у кримінальному провадженні, оформляють процесуальні документи, з порушенням процесуальних строків.

Ухвалою слідчого судді від 03.01.2024 судова справа № 465/10308/23 (судове провадження № 1-кс/465/397/24) постановлено про повернення клопотання, підстави та мотиви наведені в ухвалі слідчого судді. Однак дізнавачка та прокурорка звертаються до слідчого судді з аналогічним клопотанням.

За відсутності підстав, дізнавачка з прокуроркою намагаються ввести суд в оману, стверджуючи підставність такого клопотання. Отже клопотання є безпідставним, сфальсифікованим посадовими особами, що є кримінально караним діянням. Такі дії дізнавачки та прокурорки, слідчий суддя розцінює, як втручання в діяльність з метою домогтися завідомо неправосудного рішення.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що дане клопотання слід повернути.

На підставі викладеного та керуючись статтями 159, 163, 164 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати бездіяльність дізнавачки сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенантки поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000279 від 23.08.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та вважати встановленою сатисфакцію зловживання процесуальними правами дізнавачки сектору дізнання ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області лейтенантки поліції ОСОБА_3 та прокурорки Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 .

Клопотання дізнавачки сектору дізнання ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області лейтенантки поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000279 від 23.08.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів повернути особі, яка його подала, як таке, що подане поза межами процесуальних строків дізнання та з порушенням територіальної підслідності.

Копію ухвали направити прокурорці Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10