Справа № 740/8439/23
Провадження № 1-кп/740/165/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 02.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

встановив:

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено військовий стан на всій території України, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023 воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, тобто до 14 лютого 2024 року.

01.12.2023 близько 22 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на четвертому поверсі у під`їзді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час знаходився малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його бабуся ОСОБА_8 , умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Realme C11», моделі «RMX3231», вартістю 2305 грн. 33 коп. який належить тітці ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , шляхом його вихоплення з рук малолітнього ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорював та показав, що дійсно 01.12.2023 близько 23 години, перебував у під`їзді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , хотів поспілкуватися із ОСОБА_10 , з приводу того, чому він побив ногу його матері, постукав у двері, позвав ОСОБА_10 , разом з ним вийшла ще його бабуся і дві жінки, в цей час він вихопив у ОСОБА_10 з рук телефон та побіг, за ним побігла жінка, погрожуючи, що покличе чоловіка, але він не зупинився, телефон в подальшому хотів залишити собі. Через кілька кварталів його зупинили працівники поліції та забрали у нього телефон. У вчиненому розкаюється, хотів попросити вибачення у потерпілого, якщо б він був у суді, бажає стати на шлях виправлення.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_9 подали до суду заяви про проведення судового розгляду без їх участі та зазначили, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, з цивільним позовом звертатись не будуть, з будь-яким рішенням суду будуть згодні.

Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового засідання без участі потерпілих та законного представника потерпілого.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд визнав можливим за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд без вказаних осіб.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує призначення покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує призначення покарання обвинуваченому судом встановлено - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, його вік, не працює та не навчається, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на обліку сектору ювенальної превенції не перебував, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення хуліганських дій, наявність обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжує призначення покарання, характеристику за місцем проживання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочини, його правдиві показання про обставини вчинення злочину, критичне засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, позицію сторони обвинувачення, законного представника неповнолітнього потерпілого, потерпілої.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, дані про особу винного, його молодий вік, вперше притягається до кримінальної відповідальності, жалкував про скоєне, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, призначити ОСОБА_3 основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.186 КК України, тобто тримання особи в умовах ізоляції на певний строк, є тим примусом держави, який повинен вплинути на свідомість обвинуваченого позитивним шляхом, з метою навести його на роздуми про недопустимість вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Окрім того, суд не може не взяти до уваги те, що на вид і розмір покарання впливає також зміст кримінального правопорушення, яке при інших обставинах мало б кваліфікацію за ч.1 ст.186 КК України, однак лише у зв`язку із правовим режимом воєнного стану особа притягується до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.186 КК України.

Підстави для застосування положень ст.75 КК України судом не встановлено.

Із врахуванням протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину - дата та час затримання 02.12.2023 о 00 год. 50 хв., початок строку відбування покарання ОСОБА_3 підлягає обчисленню з 02.12.2023.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.12.2023 арешт на майно підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів, підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 02.12.2023, тобто з моменту фактичного його затримання, зарахувавши в строк покарання попереднє ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави та покладених обов`язків згідно ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.01.2024, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 1 514 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2023.

Речовий доказ: телефон марки «Realme C11», моделі «RMX3231» залишити власнику ОСОБА_9 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1