Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6117/23
Провадження №: 1-кп/332/144/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000694 від 27.08.2023, яке надійшло до суду із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, маючого повну загальну середню освіту, працюючого майстром зміни в НВК «Європейська біоенергетична компанія», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XIІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Пунктами 1-4 та 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, та Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622), визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на придбання, носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах предмет схожий на пістолет, який згідно висновку експерта № СЕ-19/108-23/14066-БЛ від 22.09.2023 є короткоствольною вогнепальною стрілецькою зброєю - гладкоствольним пістолетом калібру 9,2 мм, що виготовлений шляхом саморобної переробки стартового (шумового) пістолету «ЕКОL Р 29 Rev II» (заводський номер НОМЕР_1 ), виробництва Туреччини.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу діючи умисно, розуміючи протиправність свого діяння, ОСОБА_4 , 26.08.2023 року переніс вищевказаний пістолет до кафе «Парус», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Павлокічкаська, буд. 11, де тримав його при собі, після чого його було вилучено працівниками поліції 26.08.2023 року о 21:15 години.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками носіння, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 19.10.2023 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України.

ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопрушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисника, який проти затвердження угоди не заперечує, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в обсязі підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно в присутності захисника, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, оскільки інкримінованим ОСОБА_4 тяжким злочином шкоду завдано лише суспільним інтересам.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою що перебуває в стані алкогольного сп*яніння.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 , який є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, не одружений, дітей не має, на обліках у лікаря нарколога та психіатора не перебуває, але з 1997 року двічі перебував на стаціонарному лікуванні останній раз з 04.10.2004 по 17.11.2004, діагноз емоційно-нестабільний розлад особистості імпульсивного типу, з 2002 року неодноразово оглядався лікарем наркологом, востаннє 27.08.2023 діагноз - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення у даному кримінальному провадженні експертизи № СЕ - 19/108-23/13557-Д від 30.08.2023 року склали 1434 грн., на проведення експертизи № СЕ - 19/108-23/14066БЛ від 22.12.2023 року склали 2868грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 19.10.2023 року у кримінальному провадженні № 0000694 від 27.08.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання , якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов*язки - періодично з*являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти її про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - пістолет «ЕКОL Р 29 Rev II» (заводський номер НОМЕР_1 ), магазин до нього та 5 набоїв з маркуванням GPS 9 мм, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №1 ЗРУПГУНП в Запорізькій області, знищіти. Речовий доказ DVD диск з відео з нагрудних камер патрульних поліцейських від 26.08.2023, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи № СЕ - 19/108-23/13557-Д від 30.08.2023 року - 1434 грн., на проведення ексрептизи № СЕ - 19/108-23/14066БЛ від 22.12.2023 року - 2868грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1