Справа №191/2278/24
Провадження № 1-кс/191/440/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши погоджене із прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , клопотання слідчого СВ ВП №1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Черкаси, який одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , являється військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, у посаді стрільця-зенітника 3 відділення 1 зенітно ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 23.05.2024 року надійшло клопотання погоджене із прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , клопотання слідчого СВ ВП №1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Копію клопотання підозрюваний ОСОБА_5 отримав 22.05.2024 року.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за наступних обставин.

Зокрема, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, у посаді стрільця-зенітника 3 відділення 1 зенітно ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п.1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 21 травня 2024 року близько 23:00 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до території домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . У цей момент між ОСОБА_5 та мешканцем вказаного домоволодіння ОСОБА_8 відбувся словесний конфлікт і у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення вбивства ОСОБА_8 . У цей час реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, почав наносити тілесні ушкодження останньому. Після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_8 перемістилися до приміщення коридору житлового будинку, де ОСОБА_5 продовжив наносити ОСОБА_8 тілесні ушкодження, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді крововиливу під оболонки та у шлуночок головного мозку та інші внутрішньочерепні травми, від яких ОСОБА_8 помер на місці вчинення злочину. Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду місця події від 22.05.2024 р. (територія домоволодіння по АДРЕСА_3 );

- вилученими речовими доказами під час проведення огляду місця події від 22.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.05.2024 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.05.2024;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 455с;

- довідкою з лікарні про наявність у потерпілого вогнепальних поранень;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 .

Свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу, немає.

У ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженнямє необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , без визначення розміру застави, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Також про наявність вказаного ризику свідчить поведінка підозрюваного після вчинення злочину, який одразу покинув місце вчинення злочину з метою відведення від себе підозри причетності до вчинення злочину та з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2024 №129, ОСОБА_5 самовільно залишив розташування військової частини, що безумовно підтверджує ризик переховування та відсутність стримуючих факторів.

- підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки всі свідки, проживають в тому ж населеному пункті, де мешкає підозрюваний ОСОБА_5 , що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюваний вчиняючи злочин, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що потягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю. Такі дії ОСОБА_5 вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловленням байдужості до їх безпеки на користь власного страху. З огляду на це, а також те, що підозрюваному загрожує покарання до 15 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»).

Також ОСОБА_5 знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки характер злочину у вчиненні якого підозрюється останній, а також навички останнього поводження з вогнепальною зброєю як військовослужбовця та доступ під час виконання службових обов`язків до вогнепальної зброї та бойових припасів в тому числі до необлікованих, свідчить про підвищену небезпеку останнього, а тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і злочин проти життя та здоров`я особи.

Крім того, ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 345 КК України, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів пов`язаних із застосуванням насильства.

Вищевикладені обставини та доводи свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів може призвести до неможливості запобігання ризиків зазначених в даному клопотанні, тому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в умовах Дніпровської установи виконання покарань №4, без визначення розміру застави.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що не може заперечувати проти клопотання, але просив застосувати домашній арешт, адже переховуватися від органів досудового слідства та суду наміру не має і хоче побути зі своєю сім`єю за місцем фактичного проживання.

Захисник також просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування; - незаконно впливати на потерпілих та свідків; - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи клопотання слідчого погодженого з прокурором, слідчий суддя враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» визначає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, роздрукованого 23.05.2024 року, вбачається, що 21.05.2024 року до ЧЧ ВП №1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 21 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_3 між військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_5 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, від яких ОСОБА_8 помер (ЄО №2060 (ВП№1) від21.05.2024 ). Орган досудового розслідування: Синельниківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя приймає до уваги наступні обставини:

- підозрюваний ОСОБА_5 являється військовослужбовцем щодо якого було складено довідку №6910 про самовільне залишення військової частини, обліковане в період з 00.00 01.05.24 по 00.00 02.05.24;

- тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення у якому він підозрюється, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років;

- підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки всі свідки, проживають в тому ж населеному пункті, де фактично мешкає підозрюваний ОСОБА_5

- підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 345 КК України, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів пов`язаних із застосуванням насильства.

Наявність викладених обставин дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та в подальшому і від суду, впливати на свідків та вчинити нове кримінальне правопорушення.

До обставин (ризиків), які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, безумовно належить навики військовослужбовця, які має підозрюваний, та військова агресія фр проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

З огляду на викладене, застосування у даному випадку більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Згідно пунктів першого та другого частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя не вважає за можливе при розгляді даного клопотання визначити розмір застави, враховуючи вищевказане.

Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 21.07.2024 року включно в умовах Дніпровської установи виконання покарань №4 без визначення розміру застави.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Повний текст ухвали проголошено 24.05.2024 року о 14.30 годині.

Суддя ОСОБА_1