Справа № 630/152/24
Провадження № 1-кс/630/75/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000142 від 26.02.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов, Луганської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

28.02.2023 року до суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану. Крім того, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування наявності ризиків слідчим зазначено, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 згідно вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, міцних соціальних зв`язків підозрюваний не має, не одружений, дітей не має, за місцем реєстрації не проживає, що надає можливості останньому почати переховуватись від органу досудового розслідування. Також підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та потерпілу, як на осіб, які приймали участь у першочергових слідчих діях Крім того, ОСОБА_5 вчинив даний злочин з корисливих мотивів, оскільки ніде не працює, не має постійного стабільного або тимчасового заробітку, що може підштовхувати його до вчинення інших кримінальних правопорушень з корисливою метою у зв`язку з чим, не виключена можливість того, що саме майновий стан підозрюваного, став підставою для вчинення підозрюваною умисного тяжкого злочину, за який йому повідомлено про підозру та в подальшому, перебуваючи поза умовами ізоляції, з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб буде продовжувати вчиняти даний злочин.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримала та просила його задовольнити, на її думку, викладені в клопотанні обставини цілком виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможуть запобігти наявним ризикам.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував та пояснив, що підозрюваний не мав умислу на викрадення майна доньки своєї цивільної дружини ОСОБА_8 , з якою проживав більше десяти років. Докази, надані стороною обвинувачення, містять викривлену інформацію щодо подій 26.02.2024. Так, дійсно ОСОБА_5 забрав ноутбук та мобільний телефон, належні ОСОБА_9 , однак зробив він це, оскільки вона раніше просила його здійснити ремонт цих пристроїв. Також підозрюваний хотів помиритись із ОСОБА_8 та мешкати знов разом, в зв`язку з чим прохав їх повернутись додому. Викладені обставини повністю спростовують доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтованості підозри, а також доводять відсутність підстав для затримання ОСОБА_5 . Також захисник зазначив, що слідчим було допущено порушення порядку допиту неповнолітньої потерпілої, а саме допитано її без участі матері та педагога, а відомості, вказані про їх участь у протоколі, не відповідають дійсності. Виходячи з викладеного, захисник просив відмовити в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника та надав аналогічні пояснення щодо обставин заволодіння ноутбуком та телефоном, належними ОСОБА_9 , а саме що забрав ноутбук для його подальшого ремонту, а щодо телефону спочатку пояснив, що забрав його для того, щоб помиритись із дружиною, а потім зазначив, що для того, щоб встановити доньці додаток для школи. Наміру викрадати вказані пристрої у нього не було, він лиш хотів помиритись із цивільною дружиною.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами провадження письмові докази в обґрунтування їх позицій, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 27.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабіж) поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_5 26 лютого 2024 року близько 16:30, перебуваючи в під`їзді № 4 в будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше йому знайому ОСОБА_8 , яка рухалась на вулицю з місця свого тимчасового мешкання, а саме квартири АДРЕСА_4 вищевказаної адреси. Дочекавшись ОСОБА_8 у під`їзді, ОСОБА_5 вирвав з її рук ключі від вищезазначеної квартири, після чого, не реагуючи на її чисельні вимоги щодо припинення протиправних дії, підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 , та скориставшись вже наявними ключами, незаконно проник до приміщення вищевказаної квартири.

Після цього ОСОБА_5 увійшов до приміщення спальні, де на той час знаходилась потерпіла ОСОБА_9 , та з кофейного столу взяв ноутбук ТМ Lenovo idea Pad Flex 5 14ITLO5, належний неповнолітній потерпілій, після чого, ігноруючи вимоги останньої щодо повернення її майна, зробив спробу вийти з квартири, але біля вхідних дверей дорогу йому перегородила ОСОБА_8 . В цей час, ОСОБА_5 наздогнала ОСОБА_9 , яка продовжувала вимагати повернення належного їй ноутбуку, на що він почав чинити опір та швидким рухом вихопив з рук останньої мобільний телефон Apple iPhone 13, та використовуючи перевагу у фізичний силі, відштовхнув з проходу ОСОБА_8 задля безперешкодного виходу з приміщення квартири та пішов.

27 лютого 2024 року о 03 годині 45 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, долученими до клопотання про обрання запобіжного заходу, а саме:

- заявою ОСОБА_8 від 26.02.2024 щодо відкритого викрадення ОСОБА_5 майна, належного її доньці ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_6 , яким зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка надала свідчення викриваючі ОСОБА_5 у відкритому заволодінні належними їй ноутбуком та мобільним телефоном;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка аналогічним чином викриває правопорушення ОСОБА_5 , оскільки безпосередньо була присутня під час його вчинення;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , який став очевидцем протиправних дії ОСОБА_5 , оскільки знаходився в квартирі разом із потерпілою ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка надала свідчення стосовно подій, які передували та які безпосередньо вплинули на подію кримінального правопорушення;

- протоколом обшуку приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_7 , в якій знаходився ОСОБА_5 та в ході обшуку вилучено викрадене майно;

- протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що фактів отримання вказаних доказів із порушенням вимог процесуального закону не встановлено, вони є об`єктивними та узгоджуються між собою, в зв`язку з чим слідчий суддя їх приймає.

При цьому, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, питання допустимості доказів, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Допитана за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що знає ОСОБА_5 з шістнадцятирічного віку та останні десять років вони проживають разом. Пара в цілому підтримувала гарні стосунки, але в вересні 2023 року вирішили мешкати окремо, щоб зрозуміти чи потрібні їм ці стосунки. Водночас, ключі від квартири свідок у ОСОБА_5 не забирала та він періодично приїжджав до неї та її доньки. З початку лютого 2024 року ОСОБА_5 близько 10 днів постійно проживав із ними, оскільки свідку зробили операцію та вона потребувала нагляду та допомоги. Стосовно подій 26.02.2024 свідок зазначила, що ОСОБА_5 у неї ключі не вихоплював, до квартири вони зайшли разом, та підозрюваний, коли забрав у доньки ноутбук та телефон сказав щось невиразне про ремонт, однак свідок не зрозуміла, оскільки про прохання доньки тоді ще не знала. Потім ОСОБА_5 пішов, а вона залишилась з донькою в квартирі сестри. Через деякий час вирішила сходити додому, однак їй було страшно, оскільки ОСОБА_5 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, та вона звернулась по допомогу поліції. Саме так вона пояснювала події слідчому в подальшому, однак чому слідчий записав в протоколі інакше, свідку невідомо. Зазначила, що протокол підписала, не читаючи, оскільки довіряла працівникам поліції.

Разом із тим, суд не приймає показання свідка ОСОБА_8 , надані в судовому засіданні, в якості підтвердження факту відсутності обґрунтованої підозри, оскільки, по-перше, показання свідка ОСОБА_8 є лише одним з доказів, наданих на підтвердження наявності обгрунтованої підозри стороною обвинувачення, по-друге, надані свідком показання під час її допиту слідчим є послідовними, узгоджуються із іншими доказами, долученими до клопотання, що дає підстави вважати, що свідок свідомо змінює показання на користь підозрюваного під впливом певних обставин, які мали місце після затримання останнього.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення докази є об`єктивно достатніми для твердження про можливе вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, а тому вважає підтвердженим факт наявності обґрунтованої підозри.

Стосовно доводів клопотання в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Враховуючи, що ОСОБА_5 на теперішній час офіційно не працевлаштований, тобто не має стабільного доходу, не одружений, дітей, батьків або інших утриманців не має, має місце реєстрації та походження з тимчасово окупованої території, проживав цивільним шлюбом із свідком ОСОБА_8 , має реєстрацію як тимчасово переміщена особа на території смт. Пісочин, однак документально даний факт не підтверджено, слідчий суддя вважає відсутніми у підозрюваного міцних соціальних зв`язків у тій мірі, яка б нівелювала можливість ухилення ним від досудового розслідування та/або суду, що з урахуванням покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, дає достатні підстави вважати наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого впливу підозрюваного на потерпілу та свідків, слідчий суддя також вважає його актуальним з огляду на те, що підозрюваний проживав разом із свідком та потерпілою та саме цю адресу сторона захисту просила визначити місцем домашнього арешту, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому. При цьому, слідчий суддя зазначає, що під впливом розуміється не тільки негативний вплив, а саме залякування, примушування, погрози, але й вмовляння, прохання, підкуп тощо.

Також слідчий суддя вважає за необхідне наголосити на тому, що свідок ОСОБА_8 вже в судовому засіданні надала свідчення, які відрізняються від тих, що надані під час допиту слідчим, що дає додаткові підстави вважати актуальним ризик здійснення можливого впливу підозрюваного на потерпілу та свідків.

Стосовно існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає його актуальним оскільки підозрюваний не має постійного джерела доходу, раніше був судимий та відбував покарання за вчинення корисливого злочину, та, хоча ця судимість погашена, даний факт враховується слідчим суддею як факт біографії підозрюваного, що свідчить на користь наявності даного ризику.

Таким чином, розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків; можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому, викладені вище обставини, за яких слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, свідчать також про те, що їх неможливо буде запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стосовно строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя визначає його в межах, заявлених органом досудового розслідування в клопотання про його застосування, а саме до 25 квітня 2024 року, що складає 59 днів з дня затримання підозрюваного, не виходить за межі строку досудового розслідування та відповідає вимогам статті 197 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, згідно якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити для нього заставу у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 90840 гривень, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків уразі внесення такої застави.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 309, 310, 615 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 59 днів - до 25 квітня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_5 заставу у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 90840 гривень, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ України (Реквізити: одержувач ТУ ДСА України у Харківській області, банк одержувача ДКСУ м. Київ, рахунок UA0006674, , призначення платежу: застава згідно КПК по справі № 630/125/24 від 28 лютого 2024 року ( ОСОБА_5 ), Люботинський міський суд Харківської області).

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це суд. З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави згідно ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- не відлучатись з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1