№ 317/1642/23
№/п 1-кп/317/97/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000016 від 08.01.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження № 0000016 від 08.01.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання, в якому просив суд звернутися до територіального управління Державного бюро розслідувань для проведення дослідження фактів здійснення під час досудового слідства тиску з боку працівників поліції на обвинуваченого ОСОБА_4 , про що повідомлено останнім в судовому засіданні під час допиту.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність вчинення наступних дій.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заявах.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про Держане бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про державну службу», особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Державне бюро розслідувань відповідно до покладених на нього завдань припиняє і розкриває злочини, розслідування яких віднесено до його компетенції, а також здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування злочинів, віднесених до підслідності Державного бюро розслідувань (п. 3, 4 ч.1 ст. 6 Закону України «Про Держане бюро розслідувань»).

У відповідності до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» інші органи державної влади, отримавши інформацію про кримінальне правопорушення, віднесений до підслідності Державного бюро розслідувань, зобов`язані невідкладно внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та негайно повідомити про це начальника (керівника) територіального управління Державного бюро розслідувань.

Згідно ч.3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дійсно, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні 12.04.2024 року, під час його допиту, зазначав, що з 08 січня по 11 січня 2023 року він перебував у ВП №6 ЗРУП, спав у райвідділку поліції, проте протокол затримання не оформлявся, а 12 січня 2023 року в суді обрали запобіжний захід у виді тримання під вартою, тобто незаконно утримувався у відділенні поліції.

Крім того, ОСОБА_4 вказав суду, що 10 січня 2023 року під час проведення слідчої дії слідчого експерименту, він перебував у стресі і казав слідчому, що нічого не пам`ятає як відбувалися події, тому, усе показував та давав пояснення за вказівкою слідчого, який казав йому що робити і показувати, у наслідок чого останній себе оговорив, тобто слідчий чинив на нього психологічний тиск.

Допитана у судовому засіданні 13.09.2023 року свідок ОСОБА_6 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 , пояснювала, що 08 січня 2023 року її сина ОСОБА_4 затримали, а відпустили лише після проведення слідчого експерименту, при слідчому експерименті слідчий казав сину що саме показувати і син мав нездоровий вигляд.

Однак, ОСОБА_4 за його твердженням та твердженням його захисника адвоката ОСОБА_5 не скаржилися до будь-яких органів на зазначені дії працівників поліції.

Сторони кримінального провадження у судовому засіданні не надали суду жодних доказів, які б могли підтвердити чи спростувати доводи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо можливого порушення його прав під час проведення досудового розслідування та щодо незаконних методів ведення слідства.

Виходячи з наведеного, за наявності загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини (ст. 206 КПК України), дотримуючись положень ч.6 ст. 9 КПК України та закріпленого ст. 8 КПК України принципу верховенства права, з урахуванням практики Верховного Суду, суд вважає за необхідне відреагувати на зазначені вище показання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою дослідження фактів, вказаних обвинуваченим, дотримання правоохоронними органами прав останньому, та доручити територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_4 обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 206, 333 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Доручити територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, провести дослідження заявлених обвинуваченим ОСОБА_4 , в судовому засіданні 12.04.2024 р. обставин щодо застосування до нього тиску з боку працівників поліції під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 08.01.2023 року, у відповідності з вимогами Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та нормами КПК України.

Направити територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, копії журналів судових засідань від 13.09.2023 року, 12.04.2024 р. та 04.06.2024 р. та копію технічного запису судових засідань від 13.09.2023 року, 12.04.2024 р. та 04.06.2024 р.

Про результати перевірки невідкладно повідомити Запорізький районний суд Запорізької області.

Копії ухвали направити до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі для виконання, прокурору Запорізької області для контролю.

Ухвала остаточна.

Суддя: ОСОБА_1