ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3667/24
провадження № 1-кп/753/1213/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2023 р. приблизно о 14-40 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у підземному переході станції метро «Позняки» КП «Київський метрополітен», шо у м. Києві, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу з метою перешкоджанню його діяльності, умисно наніс тілесні ушкодження поліцейському взводу №2 роти патрульної поліції УП в метрополітені ГУНП у м. Києві рядовому поліції ОСОБА_6 (наказ №61 о/с від 15.01.2020) у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків, при наступних обставинах.

Так, 24.12.2023 приблизно о 14-35 год., в переході станції метро «Позняки» КП «Київський метрополітен», що у м. Києві, рядовий поліції ОСОБА_6 під час виконання своїх службових обов`язків, будучи одягненим у форменний одяг чорного кольору працівників поліції із розпізнавальними знаками (відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до працівників правоохоронних органів відносяться працівники Національної поліції), з метою встановлення особи ОСОБА_4 , який сидів на сходинках виходу з підземного переходу вищевказаної станції метро у нетверезому стані, та перевірки його документів, діючи на підставі п. 1 ч.1 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію», з вказаною метою підійшов до ОСОБА_4 .

У свою чергу, ОСОБА_4 на дії працівників поліції почав поводити себе агресивно вбік поліцейського, висловлюючись в його бік нецензурною лайкою.

У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 24.12.2023 приблизно о 14-40 год. ОСОБА_4 , знаходячись у підземному переході станції метрополітену «Позняки» КП «Київський метрополітен», що у м. Києві, умисно наніс удар кулаком своєї правої руки в обличчя поліцейському взводу №2 роти патрульної поліції УП в метрополітені ГУНП ум. Києві рядовому поліції ОСОБА_6 , який виконував службові обов`язки щодо охорони громадського порядку та був одягнутий у формений одяг із розпізнавальними знаками і ніс службу на території КП «Київський метрополітен» чим спричинив потерпілому, відповідно до висновку експерта №42-2-2024 від 13.02.2024 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку; переломів головок обох суглобових відростків нижньої щелепи, що відноситься до середнього ступеню тяжкості відповідно до п.п.1.5.2, 2.2.1/в та 4.6 «Правил».

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень середньої тяжкості у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений показав, що він , перебуваючи у підземному переході станції метро «Позняки» 24.12.2023 р. приблизно о 14-40 год. помітив, що працівник поліції некоректно спілкувався з бабусею. Після чого до нього підійшов поліцейський з метою встановлення його анкетних даних, на що ОСОБА_4 відмахнувся і вдарив поліцейського. Вказав, що йому соромно за свій поступок і він щиро розкаюється у вчиненому.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту та обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень середньої тяжкості у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнаєщире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, офіційно працює та займається підприємницькою діяльністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, а також його ставлення до вчиненого, повне відшкодування витрат на лікування та моральної шкоди та позицію потерпілого, який будь-яких претензій матеріального та морального характеру не має. При призначенні покарання судом також враховується наявність обставинт, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, визначених санкцією закону.

При цьому суд, враховуючи обставини даної справи та особу ОСОБА_4 , його негативне ставлення до вчиненого та наявність обставин, які пом`якшую покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому суд, застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.66, 67 КК України, ст. 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: компакт диск CD-R, де знаходяться три відеофайли датовані 24.12.2023 та аудіофайл датований 24.12.2023, які долучені до матеріалів провадження- залишити при матеріалх кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2672 гривні 00 копійок за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ