Єдиний унікальний номер 341/163/24
Номер провадження 1-кп/341/93/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження від 01.08.2023 № 0000159, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Бурштині, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, безробітний, з середньою спеціальною освітою, українець, громадянин України, на утриманні має двоє малолітніх дітей, військовозобов`язаний, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України.

встановив

ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у господарське приміщення, в умовах воєнного стану за наступних установлених судом обставин.

25.07.2023 близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік приватного підприємства «Стівон», яке знаходиться у АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , вирішив проникнути на територію вказаного підприємства та вчинити крадіжку чужого майна з приміщень цього підприємства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені ворота зайшов на територію підприємства та підійшов до приміщення, у якому знаходився млин.

Надалі ОСОБА_4 через розбите вікно незаконно проник усередину приміщення, де підійшов до електрощитової шафи і, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою принесених з собою плоскогубців від`єднав вживаний електричний роз`єднувач вертикально-рублячого типу з відрізком кабелю довжиною 2 метри, силою струму 100 А/м2 на напругу 380 Вт, вартістю 500 гривень, а також вийняв з цієї ж електрощитової шафи дванадцять вживаних керамічних запобіжників 100 А, за ціною 43 грн 33 коп. за одну штуку, загальною вартістю 519 грн 96 коп., які помістив у знайдений у приміщенні господарський мішок білого кольору та поклав його поблизу електрощитової шафи, підготувавши до крадіжки.

Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, відчинив ящик для електролічильника, який знаходився поряд з електрощитовою шафою, та за допомогою принесених із собою плоскогубців від`єднав від електричної мережі вживані електричний лічильник марки СА4-И678 № 005, вартістю 567,0 грн та автоматичний вимикач АВ3002/ЗН-00УЗ, вартістю 517,0 грн. Однак, не маючи біля себе викрутки, щоб відкрутити шурупи, якими вказані прилади кріпились до стінок ящика електролічильника, ОСОБА_4 не зміг вийняти їх, і не виконавши до кінця усіх дій, які вважав за необхідне для доведення свого злочинного умислу, попрямував до вікна, через яке проник усередину приміщення, щоб взяти з дому викрутку та повернутися назад для закінчення своїх злочинних дій.

Однак, в цей момент ОСОБА_4 виявили усередині приміщення працівники ТзОВ «Імперія», які прибули через спрацювання охоронної сигналізації, та припинили його злочинні дії і викликали на місце події слідчо-оперативну групу відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

З огляду на викладене, суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у господарське приміщення, в умовах воєнного стану.

Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.

Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Показаннями допитаного в судовому засіданні обвинуваченого, який вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав та суду пояснив, що 25.07.2023 перебував неподалік приватного підприємства «Стівон», вивозив сміття та побачив у приміщенні відкрите вікно. Він проник всередину цього приміщення та відрізав кабель плоскогубцями, які мав із собою. Також, витягнув запобіжники. У приміщення проникав, щоб заволодіти чужим майном, бо у нього скрутне матеріальне становище. Через те, що не міг відкрутити лічильник, вирішив піти додому за викруткою. На виході з приміщення його затримала охорона. Щиро кається. Просив його суворо не карати.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який зазначив, що у своєму приватному підприємстві «Стівон» бачив розбите, розкрадене майно та вирішив зробити засідку. Уклав угоду з охоронною фірмою ТзОВ «Імперія». Млин і приміщення за призначення не функціонують. Працівники охоронної фірми йому повідомили, що вони схопили людину, яка була всередині приватного підприємства « ОСОБА_7 ». Зазначив, що обвинувачений не намагався відшкодувати шкоду, яку він завдав. Пробачення не просив. Вважає, що обвинуваченому потрібно призначити найвищу міру покарання, тому що не потрібно проникати в чужі приміщення. Також, вважає, що обвинувачений і раніше здійснював крадіжки з відповідного приміщення.

На запитання прокурора потерпілий відповів, що обвинувачений пошкодив у приміщенні вмикач струму, запобіжники, від`єднав лічильник та поклав його у мішок. Сказав, що електролічильник працював, а зараз не працює.

На запитання захисника потерпілий відповів, що лічильник поставили на місце, але він не працює. Для того, щоб витягнути запобіжники, потрібно від`єднати струм. Пояснив, що найняв людей для того, щоб відновити надходження і облік електроенергії. Вважає, що обвинувачений повністю знищив його майно.

Протоколом огляду місця події від 01.08.2023, у якому місцем огляду є приміщення приватного підприємства «Стівон», яке знаходиться по АДРЕСА_2 (а. с. 41-42).

Фототаблицею до протоколу огляду місця події від 01.08.2023, на яких відображено: місцезнаходження вікна місце проникнення; обстановку в приміщенні, яка свідчить про перебування млина у неробочому стані, безлад всередині приміщення; місце, де змонтовано електролічильник та електрощиток; зображення розкорочного електрощитка; зображення перекушеного електрокабелю, який йде до електролічильника; зображення електролічильника та автоматичного вимикача; зображення мішка, виявленого в приміщенні; зображення речей, які були в мішку, тощо (а. с. 43-55).

Висновком експерта від 29.08.2023 № СЕ-19/109-23/9945-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість вживаного автоматичного вимикача НОМЕР_1 -00УЗ станом на 25.07.2023 становила 567,0 грн. Ринкова вартість вживаного електричного лічильника марки СА4-И678 № 005 станом на 25.07.2023 становила 517,0 грн.

Висновком експерта від 30.08.2023 № СЕ-19/109-23/9973-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість наданого на дослідження вживаного електричного роз`єднувача вертикально-рублячого типу з відрізком кабелю довжиною 2 метри, силою струму 100 А/м2 на напругу 380 Вт станом на 25.07.2023 становила 500,0 грн. Ринкова вартість наданих на дослідження дванадцяти вживаних керамічних запобіжників 100 А станом на 25.07.2023 становила 520,0 грн. При цьому у тексті експертного дослідження зазначено, що ринкова вартість однієї штуки вживаного керамічного запобіжника 100 А становить 43,33 грн. Відповідно суд установив, що вартість 12 шт. таких запобіжників становить 519 грн 96 коп.

Від виклику і допиту свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор відмовився і таку відмову суд прийняв з огляду на принцип змагальності. Проти цього, також, не заперечували сторона захисту та потерпілий.

Отже, суд дійшов висновку про доведення повністю винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати, що обвинувачений вину визнав, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та із застосуванням статті 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначити іспитовий строк 1 рік.

Сторона захисту просила врахувати під час призначення покарання пом`якшуючі обставини та наявність в обвинуваченого на утриманні двох неповнолітніх дітей. Захист погодився із покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років і, також, просив застосувати статтю 75 КК України з визначенням іспитового строку тривалістю 1 рік.

У дебатах потерпілий підтвердив, що уже під час судового розгляду сторона захисту намагалась відшкодувати завдану шкоду, проте запропонована сума компенсації недостатня. При цьому просив призначити обвинуваченому максимальну міру покарання з реальним відбуттям покарання, тобто без застосування статті 75 КК України. Вважає, що з боку обвинуваченого відсутнє щире каяття, оскільки після події такий тривалий час навіть не намагався мирно врегулювати з ним проблемну ситуацію, завдані збитки не відшкодував.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання наявності такої пом`якшуючої покарання обставини як щире каяття, суд ураховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, вибачення такого перед потерпілим, намагання компенсувати завдані збитки, визнання вини, критичне ставлення особи до вчиненого нею діяння, а також поведінку особи одразу після затримання та її готовність співпрацювати з органом досудового розслідування.

При цьому суд ураховує висловлену Верховним Судом у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 283/2169/19 позицію, яка полягає у тому, що для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, немає значення, на якій стадії воно відбулося. Вирішальним є встановлення факторів, які б свідчили про справжність, щирість визнання вини, шляхом відповідного ставлення до скоєного, що передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, і має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, суд не встановив.

Відповідно до змісту досудової доповіді органу пробації, дослідження інформації, що характеризує обвинуваченого за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, середній рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також середній рівень імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Зважаючи на те, що до факторів ризику вчинення повторного правопорушення (кримінногенні потреби) можна віднести статичні фактори у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає за доцільне, крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема, не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить з того, що відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується за частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, безробітний, на утриманні має двох малолітніх дітей, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, та те, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги мету покарання, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію сторони захисту, стадію вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі на рівні найнижчої межі санкції частини четвертої статті 185 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на характеристику ОСОБА_4 , який раніше не судимий, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги позицію сторони обвинувачення та зміст досудової доповіді, наявність в обвинуваченого на утриманні двох малолітніх дітей, суд на підставі статті 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Іспитовий строк, необхідний для того, щоб ОСОБА_4 довів своє виправлення без відбування покарання, суд встановлює тривалістю 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначаючи тривалість іспитового строку, суд ураховує позицію потерпілої сторони, а також те, що мав місце замах на крадіжку, поєднану із проникненням у господарське приміщення потерпілого.

Застосовуючи положення статті 75 КК України, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у господарське приміщення, в умовах воєнного стану. При цьому суд бере до уваги те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив за відсутності фактичних активних воєнних (бойових) дій на території області, які б утворювали обставини, що сприяють вчиненню інкримінованого кримінального правопорушення та свідчать про особливий цинізм і суспільну небезпеку протиправних дій з боку обвинуваченого. Тобто, з огляду на обставини справи, характеристику ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про те, що обвинувачений не становить для суспільства на стільки високу небезпеку, що вимагає особливої суворості покарання та його обов`язкової ізоляції. Отже, суд вважає за можливе надати ОСОБА_4 можливість довести перед суспільством, що він став на шлях виправлення.

Своєю чергою суд вважає необґрунтованими доводи потерпілої сторони про необхідність ізоляції обвинуваченого від суспільства та неможливість застосування статті 75 КК України, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення обвинуваченим крадіжок до 25.07.2023, а також вказують на наявність особливої небезпеки для суспільства та окремих громадян у випадку звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні суд залишає без розгляду на підставі письмового клопотання потерпілого, поданого у судовому засіданні 04.06.2024, та відповідно до статті 257 ЦПК України, що не суперечить засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Процесуальні витрати на залучення експерта згідно з долученими довідками становлять 7887,0 грн і відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

При цьому, вирішуючи питання про спеціальну конфіскацію вилучених у ОСОБА_8 плоскогубців з ізоляційним матеріалом синього кольору, суд не погоджується з прокурором щодо необхідності знищення таких, оскільки вони становлять певну цінність. На переконання суду, таке майно, яке було використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, підлягає конфіскації з подальшою передачею для потреб ЗС України до ІІ- ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись статтями 100, 349, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 15, 65-67, 75, 76, 96-1, 96-2, 185 КК України, суд

ухвалив

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до статті 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 7887 (сім тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн 0 коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2103,96 грн та моральної шкоди у розмірі 20000,0 грн залишити без розгляду.

Речові докази у справі:

- 4 сліди рук, які поміщено в паперовий конверт та опечатано, зберігати у матеріалах кримінального провадження, які залишились у сторони обвинувачення;

- два алюмінієві провідники зі слідами перекусу від`єднані із клеєм роз`єднувача, електричний роз`єднувач на текстульованій плитці, до якого під`єднаний чотирьохжильний електричний кабель довжиною 2 м, 12 керамічних запобіжників, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич), повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- плоскогубці з ізоляційним матеріалом синього кольору, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич), звернути примусово безоплатно у власність держави з подальшою передачею для потреб ЗС України до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ).

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_9