ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000269 від 30.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Через невстановлене в ході досудового розслідування джерело, придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс загальною масою 5,5718 г.

Достовірно знаючи, що вищевказана речовина є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне придбання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, ОСОБА_3 діючи умисно, не маючи спеціального дозволу, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60-95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, придбані ним поліетиленові пакети в середині яких знаходився наркотичний засіб - канабіс, не пізніше 25.01.2024 року (точний час та дату встановити не надалось можливим) переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 де почав зберігати наркотичний засіб - канабіс, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

25 січня 2024 року в період часу з 08 години 00 хвилин по 09 годину 31 хвилин в ході проведення обшуку, на виконання ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області про дозвіл на обшук №175/66/24 від 19.01.2024 у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 добровільно видав із зали, а саме із-за дивану, котрий розташований у вказаній кімнаті два згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору масами 4, 2767 г, 0,8002 г, які містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу складає 3, 9346 г, 0, 7362 г. Також ОСОБА_3 добровільно видав пристрій для подрібнення марихуани гріндер, яскраво зеленого кольору із речовиною рослинного походження масою 0, 4500 г, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс. Маса канабісу складає 0,4046 г. В подальшому, ОСОБА_3 добровільно видав чорну шкіряну коробку із написом «Stefano Ricci made in Italy» із залишками речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 0,0449 г., яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс. Маса канабісу 0,0393 г., який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав за місцем мешкання.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

24 квітня 2024 року між обвинуваченим, захисником ОСОБА_5 та прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального проступку та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.

В угоді зазначено, що підозрюваному ОСОБА_3 роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є:

для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а саме: вирок може бути оскаржений:

в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

в касаційному порядку:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Сторони погодили покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, вказаних в обвинувальному актіта надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого підтримав затвердження угодипро визнання винуватості, вказав, що така була укладена за його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства..

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого зазначає, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1,3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Так, ч. 1 ст. 309 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, правова кваліфікація кримінального проступку - за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, - є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, тому вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів у сумі 8330,08 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.04.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів у сумі 8330,08 грн.

Арешт накладений ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2024 року скасувати.

Речові докази: засоби для куріння, чорну шкіряну коробку, гріндер, речовину рослинного походження - канабіс - знищити; мобільний телефон Iphone 14 Pro у чохлі чорного кольору, мобільний телефон Iphone 11 Pro сірого кольору, мобільний телефон Meuzu сірого кольору у чорному чохлі - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6