Справа № 452/4552/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1289/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від м. Львова від 17 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності задоволено. Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000150 від 15.02.2014 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись із даною ухвалою керівник Самбірської окружної прокуратури Львівської області подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2023 р. щодо ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор вказує, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Звертає увагу, що строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000150 завершується 30.06.2024, тобто через три роки з моменту постановлення 30.06.2021 Самбірським міськрайонним судом вироку, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці та на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду у виді 240 годин громадських робіт і за сукупністю вироків у відповідності із ст.72 КК України призначено остаточне покарання у виді арешту на строк 3 місяці і 10 днів.

Отже, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та застосовуючи при цьому норми п.1 ч.1 ст.49 КК України, суд помилково застосував закон, який не підлягає застосуванню, оскільки даною нормою передбачено звільнення від кримінальної відповідальності лише у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Водночас, судом безпідставно, всупереч п.2 ч.І ст.49 КК України, задоволено клопотання захисника обвинуваченого та прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення, кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та закрито кримінальне провадження №0000150 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, чим істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, на думку колегії суддів, зазначені вище вимоги при винесенні оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_7 , судом першої інстанції не дотримано.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , 19.04.2011 року засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області до 4 років позбавлення волі. 25 жовтня 2013 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання 4 місяці 8 днів у виді позбавлення волі на 240 годин громадських робіт, яка набрала законної сили. В подальшому ОСОБА_7 прибув до кримінально - виконавчої інспекції, де був ознайомлений згідно зі ст. 37 КВК України з порядком і умовами відбування покарання, встановленими днями явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Самбірського районного підрозділу Старосамбірського МРВ УДПтСУ у Львівській області та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Незважаючи на попередження про відповідальність за порушення умов і порядку відбування покарання, отримавши направлення для відбування покарання по місцю свого проживання до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області з 09.12.2013 року, ОСОБА_7 умисно, ухиляючись від відбування покарання, не приступив до відпрацювання встановленого судом строку громадських робіт, за що 24.12.2013, 12.01.2014, 28.01.2014 року, йому винесено письмові попередження. Однак, незважаючи на попередження про відповідальність за порушення умов і порядку відбування покарання, ОСОБА_7 умисно, ухиляючись від відбування покарання, так і не приступив до відпрацювання встановленого судом строку громадських робіт (240 годин) до ухвалення 30.06.2021 року Самбірським міськрайонним судом вироку, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці та на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду у виді 240 годин громадських робіт і за сукупністю вироків у відповідності із ст.72 КК України призначено остаточне покарання у виді арешту на строк 3 місяці і 10 днів.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, за який законом передбаченого максимальне покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років.

Строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000150 завершується 30.06.2024, тобто через три роки з моменту постановлення 30.06.2021 Самбірським міськрайонним судом вироку, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці та на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду у вигляді 240 годин громадських робіт і за сукупністю вироків у відповідності із ст.72 КК України призначено остаточне покарання у виді арешту на строк 3 місяці і 10 днів.

Таким чином колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про те, що, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та застосовуючи при цьому норми п.1 ч.1 ст.49 КК України, суд помилково застосував закон, який не підлягає застосуванню, оскільки даною нормою передбачено звільнення від кримінальної відповідальності лише у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Водночас, судом безпідставно, всупереч п.2 ч.1 ст.49 КК України, задоволено клопотання захисника обвинуваченого та прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення, кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та закрито кримінальне провадження №0000150 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, чим вчинено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Окрім того колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що вироком Самбірського міськрайонного суду від 30.06.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці та на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду у вигляді 240 годин громадських робіт і за сукупністю вироків у відповідності із ст.72 КК України призначено остаточне покарання у виді арешту на строк 3 місяці і 10 днів.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт. Однак, дане покарання ОСОБА_7 було на підставі ст.71 КК України частково приєднано, як невідбуте покарання за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду у вигляді 240 годин громадських робіт, і , за сукупністю вироків у відповідності із ст.72 КК України, призначено остаточне покарання у виді арешту на строк 3 місяці і 10 днів. І , як остаточно випливає, покарання у виді 240 громадських робіт було враховане вироком Самбірського міськрайонного суду від 30.06.2021 року та не підлягало окремому виконанню.

Даним обставинам суд першої інстанції не надав оцінки та прийняв передчасне рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності., закривши кримінальне провадження №0000150 від 15.02.2014 року щодо останнього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок або ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відтак, на думку колегії суддів, під час розгляду справи щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, що є істотним порушенням та унеможливило прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі, і що у свою чергу у відповідності до вимог ст. 415 КПК України є підставою для скасування такого рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. При цьому, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. За таких обставин, подана апеляційна скарга керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 підлягає до задоволення, а оскаржена ухвала - скасуванню.

При новому судовому розгляді слід врахувати викладене вище та перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційних скаргах, в подальшому необхідним буде співставити ці доводи із наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну юридичну оцінку з огляду на їх допустимість і достатність, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від м. Львова від 17 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4