Справа № 191/3615/21
Провадження № 1-кс/191/312/24
У Х В А Л А

іменем України

18 квітня 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гаврилівка Покровського району Дніпропетровської області, громадянину України, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому :

- 26.03.2003 Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 06.10.2003 Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 395, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 19.12.2012 Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі. Звільнений 18.04.2018 умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 1день,

обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, п.13 ч.2 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що у невстановлений слідством період часу, не маючи дозволу законного володільця домоволодіння АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей житлового будинку, всупереч волі власника, не маючи права на проникнення до чужого житла, не перебуваючи з власником у родинних зв`язках та ніколи не проживаючи у будинку за вищевказаною адресою, реалізуючи злочинний умисел, направлений на порушення конституційної гарантії кожної особи на недоторканість житла та іншого володіння особи, діючи умисно, проник в його приміщення та до 13 години 00 хвилин 26.10.2021 користувався як власним житлом, де був застигнутий на місця скоєння злочину власниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Крім того, ОСОБА_4 , 26 жовтня 2021 року близько 13 години 00 хвилин, будучи несподівано виявлений в кімнаті на ліжку в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , господарем домоволодіння ОСОБА_6 , під час конфлікту, бажаючи безперешкодно покинути приміщення вказаного житлового будинку , реалізуючи раптово виниклий прямий злочинний умисел на повторне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто на вбивство ОСОБА_6 , підвівся з ліжка, правою рукою дістав з-за своєї спини кухонний ніж, та продовжуючи утримувати його в своїй правій руці, слідуючи своєму протиправному злочинному умислу, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс не менше трьох ударів ОСОБА_6 в область грудної та черевної порожнин, після цього втік з місця скоєння кримінального правопорушення.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючих поранень грудної та черевної порожнин, геморагічний шок, ушкодження кишківника та його брижі, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер 30.10.2021.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за п.13 ч.2 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Прокурор Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні підозрюваному такого виду запобіжного заходу, оскільки, будучи на свободі, останній має можливість переховуватися від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики обумовлені тим, що ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, не має стійких соціальних зв`язків, негативно характеризується за місцем проживання, перебував у розшуку після скоєння злочину майже 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечувала та просила обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадження Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0000635 від 26.10.2021 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2023 відносно до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалою слідчого судді Покровського районного суду від 06.02.2024 до 19.04.2023 включно.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно зі ст.29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини в основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і процедури, встановленої законом.

Згідно з ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу і його продовженні, на даний час не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 обвинувачуєтьсяу вчиненні особливо тяжкого злочину, обвинувальний акт надійшов до суду, але підготовче засідання не відбулося. ОСОБА_4 раніше судимий за злочин проти життя та здоров`я людини, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, після скоєння злочину залишив місце постійного проживання та перебував у розшуку.

Вказане у своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого підозрюваному діяння, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Керуючись ст. 177,178, 197, 199, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16 червня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1