справа № 488/389/24
провадження № 1-кп/488/203/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, студента 221 групи вищого професійного училища суднобудування м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06.12.2023 року о 18:30 год. ОСОБА_4 знаходячись в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно, викрав з дерев`яного столу мобільний телефон Xiaomi моделі POCO X3 PRO, вартістю 5050 грн. та павербанк марки Redmi, вартістю 516,66 грн, належні ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду у загальному розмірі 5566,66 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав повністю і беззаперечно, підтвердивши усі обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся.

Встановивши, що показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінального правопорушення, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він не зможе оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, за клопотанням прокурора, визнав недоцільним подальше дослідження обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів.

Вина ОСОБА_4 , окрім зізнання, підтверджується:

-висновком експерта № СЕ-19/115-23/17452-ТВ від 15.12.2023 року;

-висновком експерта № СЕ-19/115-23/17449-ТВ від 12.12.2023 року;

-заявою про відповідальне зберігання від ОСОБА_8 від 16.12.2023 року;

-заявою ОСОБА_4 від 08.12.2023 року;

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.12.2023 року.

Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що своїми діями ОСОБА_4 , за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.4 КК України.

При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, ступінь суспільної небезпеки та наслідки скоєного, відомості про особу неповнолітнього обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Також суд враховує добровільне відшкодування шкоди шляхом повернення майна.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Крім того, судом досліджено досудову доповідь органу пробації, згідно з якою повторне вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень має низький рівень ризику, його виправлення можливе без позбавлення волі.

Суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вихованням якого займається бабуся, так як обвинувачений є сиротою, а також враховуючи, що дії неповнолітнього обвинуваченого не спричинили тяжких наслідків, суд дійшов висновку про можливість застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначення менш суворого покарання, ніж встановлене в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме штрафу, яке буде співмірним та достатнім для запобігання вчиненню ним нових злочинів. Обвинувачений має самостійний дохід у виді стипендії.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до статті 100 КПК України.

Враховуючи наявну фінансову спроможність неповнолітнього обинуваченого, з нього підлягають стягненню витрати за проведення експертиз, згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись статтями 100, 369, 370, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Речові докази мобільний телефон Xiaomi моделі POCO X3 PRO та павербанк марки Redmi, які перебувають на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 - залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 5300,96 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1