Дата документу 18.06.2024Справа № 554/5051/24
Провадження № 1-кс/554/6332/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши у порядку письмового провадження клопотанння адвоката ОСОБА_2 в інтересах власниці майна ОСОБА_3 , про зміну місця зберігання речового доказу та його передачу на відповідальне зберігання в кримінальному провадженні за №0000329 від 11 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому адвокат ОСОБА_2 в інтересах власниці майна ОСОБА_3 просить змінити місце зберігання арештованого майна - транспортного засобу Lexus ES 250 д. н. з. НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання законному володільцю - ОСОБА_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000329 від 11 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави за клопотанням слідчого було накладено арешт на автомобіль Lexus ES 250 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. На теперішній час, вищевказаний транспортний засіб знаходиться на території майданчика зберігання вилучених транспортних засобів СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Покровська, 26/2, м. Решетилівка.

Адвокат наголошує на тому, що станом на момент звернення до суду, органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії та експертизи, у той же час перебування вищевказаного транспорного засобу на території майданчика зберігання вилучених транспортних засобів завдає володільцю значної матеріальної шкоди, оскільки автомобіль належним чином не обслуговується та знецінюється, у зв`язку із чим виникає потреба у зміні місця зберігання речового доказу.

Адвокат ОСОБА_2 та власниця майна ОСОБА_3 до суду не з`явилися, направили заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав наведених у ньому.

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування та повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження і вимогою захисту основних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування та повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження і вимогою захисту основних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно з ч. 2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Із системного аналізу наведених норм КПК України можливо зробити висновок, що слідчому судді при вирішення питання накладення арешту майна, та при розгляді його скасування, при обґрунтованості такого клопотання, слід обирати або залишати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав володільця майна, яке суттєво позначиться на його інтересах.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000329 від 11 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2024 року накладено арешт, зокрема на автомобіль Lexus ES 250 д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Визначено місцем зберігання автомобіля територію майданчика зберігання вилучених транспортних засобів СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Покровська, 26/2, м. Решетилівка.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб було забезпечення його збереження в якості речового доказу в кримінальному провадженні.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Зважаючи на те, що на цей час кінцеве рішення у справі не прийняте, досудове розслідування триває, арештований транспортний засіб відповідає критеріям речових доказів, визначеним статтею 98 КПК України, слідчий суддя вважає, що на момент розгляду клопотання відсутні правові підстави для скасування застосованого щодо нього арешту в повному обсязі, водночас, зважаючи на принципи розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе змінити місце зберігання арештованого майна та передати його на відповідальне зберігання законному володільцю - ОСОБА_3 , із покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою:

АДРЕСА_1 - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, зобов`язавши її за першою вимогою надавати транспортний засіб слідчому, прокурору в разі виникнення необхідності в цьому.

При цьому слідчий суддя наголошує на тому, що накладений арешт продовжує свою дію шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

З огляду на викладене, клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах власниці майна ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 100, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд,, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах власниці майна ОСОБА_3 , про зміну місця зберігання речового доказу та його передачу на відповідальне зберігання в кримінальному провадженні за №0000329 від 11 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Змінити місце зберігання транспортного засобу Lexus ES 250 д. н. з. НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_3 , з покладенням на неї обов`язку за першою вимогою надавати автомобіль слідчому, прокурору в разі виникнення необхідності в цьому та забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою: АДРЕСА_1 - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Попередити власницю транспортного засобу ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5