Справа № 756/3229/24 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2975/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 березня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій в кримінальному провадженні №002112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України - задоволено.

Зобов`язано прокурора вищого рівня - керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва розглянути скаргу представника ОСОБА_5 , особи права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування - адвоката ОСОБА_4 , на недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0002112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, за №0603/24-06 від 06 березня 2024 року та прийняти процесуальне рішення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурором подано апеляційну скаргу.

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до п.8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Відповідно до положень ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України. Так, згідно ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст.309 КПК України наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені у апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

У відповідності до ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Отже, в розуміння положень ч.3 ст.307 та ст.309 КПК України, ухвала слідчого судді про задоволення скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, зокрема у не розгляді скарги в порядку ст.308 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню.

Необґрунтованими є посилання прокурора на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к.

Зокрема, в указаному висновку Верховного Суду від 23 травня 2018 року йдеться про те, що в разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК.

На відміну від вищезазначених випадків, ухвала слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року була постановлена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Приписами пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК передбачено можливість оскарження, зокрема, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Ця норма кореспондує, зокрема, і з положеннями ст. 308 КПК, де зазначено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Таким чином, слідчий суддя у цьому провадженні розглянув скаргу та постановив ухвалу у порядку, передбаченому КПК, однак така ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Правовими приписами ч.4 ст.399 КПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Оскільки ухвала слідчого судді Оболонськогорайонного суду м. Києва від 15 березня 2024 року не підлягає оскарженню, на підставі ч.4 ст.399 КПК України, необхідно відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Керуючись ч.4 ст.399 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до них матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_2