Справа № 127/3434/24
Провадження № 1-кп/127/95/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 02 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, студента, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01.01.2024 року приблизно о 22:02 годині, впевнившись, що перед ним стоїть працівник поліції, який одягнутий у формений одяг працівників Національної поліції України, не бажаючи коритись законним вимогам працівника поліції, достеменно розуміючи, що ОСОБА_6 , є працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії направлені на умисне спричинення йому тілесних ушкоджень. З цією метою ОСОБА_4 штовхнув правою рукою в тулуб ОСОБА_6 і відразу після цього, продовжуючи вести себе агресивно, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на нанесення тілесних ушкоджень працівнику поліції, наніс один удар правою рукою у ліву нижню частину обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи, тілесне ушкодження у виді синця в ділянці тіла нижньої щелепи зліва. Вказане ушкодження у ОСОБА_6 належить до легких тілесних ушкоджень, виникло від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 01.01.2024. Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав працівнику правоохоронного органу ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що 01.01.2024 року він відпочивав разом з друзями. Під час відпочинку у нього виник конфлікт. В ході конфлікту його штовхнули, внаслідок чого він впав на землю. Після чого, ОСОБА_4 побіг додому для того, щоб переодягнутись та повернутись до кривдників помститись. Після того, як він переодягнувся, він хотів вийти з квартири, однак матір заборонила йому виходити, так як не хотіла, щоб він наробив біди. В ході вказаного виник конфлікт з матір`ю, під час якого він поводив себе неадекватно та хотів стрибнути з вікна, для того щоб розібратись з кривдниками. Так як ні батько, ні дядько, ні матір не могли його заспокоїти, матір викликала працівників швидкої медичної допомоги. По приїзду працівників ШМД, ОСОБА_4 продовжував поводити себе неадекватно. Тоді працівники ШМД викликали на місце події працівників поліції. По приїзду останніх, ОСОБА_4 продовжував поводити себе неадекватно та не виконував законних вимог працівників поліції. Вказав, що працівників поліції впустила в квартиру його матір. В подальшому, він відштовхнув працівника поліції лівою рукою та наніс йому один удар правою рукою в нижню частину голови. При цьому ОСОБА_4 вказав, що розумів, що наносить удар працівнику поліції, оскільки останній був одягнутий у формений одяг працівників поліції. Після чого, його затримали та повезли на освідування та у відділок поліції для дачі показань. ОСОБА_4 зазначив, що під час вказаної події, він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно та неадекватно. Про вчинене шкодує та щиро кається. У потерпілого він особисто просив вибачення. Завдана потерпілому шкода відшкодована у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що він працює в правоохоронних органах в підрозділі швидкого реагування. Так, 01.01.2024 року близько 21:00 год. на службовий планшет поступив виклик про те, що в квартирі перебуває неадекватна особа, тому працівники швидкої медичної допомоги потребують допомоги. Даний виклик підпадає під виїзд підрозділу «Альфа» (в якому він служить), оскільки є загроза життю та здоров`ю працівникам ШМД, тому на виклик виїхали саме вони. В складі його групи перебував також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Прибувши за адресою та піднявшись до квартири, їх зустріла матір обвинуваченого, яка повідомила, що це вона викликала працівників поліції та просила допомогти з буйним сином. Зайшовши до квартири він побачив двох працівників ШМД, обвинуваченого, його батька, дядька та дівчину. В процесі розмови вони дізнались, що працівники ШМД хотіли оглянути обвинуваченого та поміряти тиск, однак він відмовлявся та поводив себе неадекватно. Тоді він підійшов до обвинуваченого, представився та намагався заспокоїти. Під час цього ОСОБА_6 спробував взяти ОСОБА_4 за руку. Разом з тим, обвинувачений відштовхнув його та наніс удар правою рукою в область голови. Після чого, ОСОБА_4 був затриманий, на місце події викликали працівники СОГ, які повезли останнього на освідування. ОСОБА_6 вказав, що він був одягнений у формений одяг працівників поліції, мав табельну зброю та жетон, що дозволяло його ідентифікувати саме як працівника поліції. Його здивувало, що коли він зустрівся з обвинуваченим у відділку поліції, останній поводив себе адекватно, ввічливо та спокійно. Також ОСОБА_6 повідомив, що завдану шкоду йому дійсно було відшкодовано, обвинувачений особисто просив у нього вибачення та жодних претензій до обвинуваченого він не має. Також просив врахувати молодий вік обвинуваченого, тому просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 02.01.2024 року в ЄРДР зареєстровано відомості, згідно з якими 01.01.2024 року до відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення поліцейського взводу № 2 РПОП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_6 про те, що 01.01.2024 року близько 21:50 год. під час виконання ним своїх службових обов`язків, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у ході опрацювання виклику про адміністративне правопорушення, останній отримав тілесне ушкодження від ОСОБА_4 .

З протоколу затримання особи від 02.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції 01.01.2024 року на місці вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2024 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

З постанови про визнання предмету речовим доказом від 02.01.2024 року вбачається, що DVD-R диск, на якому знаходяться відеозаписи з нагрудних відеокамер було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно висновку експерта № 2 від 02.01.2024 року у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження синець в ділянці тіла нижньої щелепи зліва. Вказане ушкодження у ОСОБА_6 належить до легких тілесних ушкоджень, виникло від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 01.01.2024 року. Характер та локалізація виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_6 виключає можливість його утворення внаслідок падіння з положення стоячи на площину.

Згідно висновку КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» №04 від 10.01.2024 року, 02.01.2024 року був проведений огляд ОСОБА_4 . Оглядом встановлено алкогольне сп`яніння середнього ступеню та наркотичне сп`яніння ОСОБА_4 внаслідок вживання канабісу.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз наведених доказів, а саме показань обвинуваченого, потерпілого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно перебуваючи за місцем свого проживання відштовхнув від себе працівника поліції, який приїхав на виклик працівників швидкої медичної допомоги та матері, і в подальшому наніс працівнику поліції один удар правою рукою у ліву нижню частину обличчя. Обвинувачений зазначив, що він розумів, що наносить тілесні ушкодження працівнику поліції в зв`язку із виконанням ним службових обов`язків. Про вказане його переконувала сама обстановка, оскільки він знав, що у відповідь на його поведінку було викликано працівників поліції, та формений одяг потерпілого. Вказані показання обвинуваченого повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, який зазначив, що прибув на місце події в зв`язку із виконанням службових обов`язків. Діяв як працівник поліції, і в той час коли він, з метою нейтралізувати небезпеку особи, яка перебувала у збудженому та агресивному стані, для оточуючих, намагався встановити з ним контакт, вказана особа (обвинувачений) його відштовхнув та наніс удар в обличчя. В результаті вказаного обвинувачений заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З характеристики від 05.01.2024 року виданої ОСББ «Затишний-110» вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

З довідки №272 від 05.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 є студентом 4 курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Технологічно-промислового фахового коледжу Вінницького національного аграрного університету».

З характеристики виданої відділенням Відокремленого структурного підрозділу «Технологічно-промислового фахового коледжу Вінницького національного аграрного університету» вбачається, що за місцем навчання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» №29/194 від 09.01.2024 року, ОСОБА_4 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургучною допомогою не звертався.

З довідки КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР №55 від 09.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 знаходився під профілактичним наркологічним спостереженням з 31.05.2019 року по 31.05.2020 року.

З вимоги про судимість, копії вироку та довідки, виданої філією ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний нетяжкий злочин, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, що підтверджено показаннями обвинуваченого, та добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджується показаннями потерпілого, який в судовому засіданні вказав, що дійсно завдана йому шкода відшкодована у повному обсязі та будь-яких претензій до обвинуваченого він не має.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, що підтверджується довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення умисного нетяжкого кримінального правопорушення проти авторитету правоохоронних органів, його вчинення в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаявся, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, завдану шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі. Крім того, суд враховує думку потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого. З вказаних підстав суд вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України. При цьому наявність обтяжуючих покарання обставин є підставою для визначення судом максимальної тривалості іспитового строку.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою. Вказане у сукупності із вимогами ст. 72 КК України є підставою для зазначення строку попереднього ув`язнення ОСОБА_4 та зарахування його в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім того, у зв`язку із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, суд приймає рішення про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 65-67, 309 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 17.04.2024 року.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 січня 2024 року по 04 січня 2024 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 змінити з домашнього арешту в певний період доби на особисте зобов`язання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме DVD-R диск, на якому знаходяться відеозаписи з нагрудних відеокамер залишити в матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: