Справа № 535/1347/23
Провадження № 1-кп/535/134/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Котельва обвинувальний акт кримінального провадження №0000507 від 16.11.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 26.10.2023 близько 13.00 год. у приміщенні сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , належним чином оголошено зміст повістки та необхідність його відправки 06.11.2023 о 16.00 год. до місця проходження служби, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі відмови від проходження служби.

Проте ОСОБА_4 всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи відповідно до картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного № 7/676 і довідки № 226 від 26.10.2023 придатним за станом здоров`я до проходження військової служби та належним чином попередженим про необхідність прибуття на 16.00 год. 06.11.2023 до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 для відправки до Збройних Сил України відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, будучи при цьому повідомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, умисно, без поважних причин, не прибув на визначений час до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на військову службу до лав Збройних Сил України, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

За вчинення вищевказаних умисних дій, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється. Пояснив що ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в зв`язку з тим, що доглядав за своєю бабусею. Наразі обставини змінилися та він на даний час добровільно вирішив укласти контракт на проходження військової служби у лавах ЗСУ, просив визначити йому міру покарання, яка дозволить проходження служби.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, відповідно до ст. 75 КК України, просив звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнаного судом доведеним, крім визнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто ОСОБА_4 правильно кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, відсутні.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

Як особа ОСОБА_4 офіційно не працює, не одружений, характеризується позитивно, за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався, згідно копії картки на обстеження та медичного огляду №7/383 ОСОБА_4 є кандидатом на військову службу за контрактом, раніше не судимий.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, стан його здоров`я, характеристику обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність судимостей, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ст. 336 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений щиро розкаються у скоєному, а також на те, що ОСОБА_4 добровільно вирішив укласти контракт на проходження військової служби у лавах ЗСУ, то суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Судові витрати, речові докази та цивільний позов відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1