Справа № 756/2685/24
Номер провадження № 1-кс/756/582/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 15 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 26.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001933, про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, не зареєстрованого на території України, який проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.3 ст.190 КК України,

УСТАНОВИВ:

29.02.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 26.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001933, про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.3 ст.190 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку, направленого на заволодіння грошовими коштами у свого наглядно знайомого ОСОБА_8 , шляхом зловживання довірою, під приводом купівлі автомобіля з-за кордону.

Реалізуючи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_7 повідомив своєму знайомому ОСОБА_8 , що зможе для нього за кордоном придбати автомобіль «Хюндай Елантра», з проханням надати йому предоплату у розмірі 4000 доларів США, не маючи наміру їх повернути, на що останній не підозрюючи злочині наміри ОСОБА_5 , погодився та вони домовились про зустріч.

Продовжуючи реалізувати свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно з корисливих мотивів ОСОБА_7 , прибув до ТРЦ « Республіка парк », що за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому ОСОБА_8 не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_7 та будучи переконаним в тому, що останній, в подальшому йому придбає автомобіль, добровільно передав ОСОБА_7 , грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США. Після цього, ОСОБА_7 , маючи при собі грошові кошти у розмірі 4000 доларів США, якими останній заволодів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального проступку зник та в подальшому розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд.

В наслідок вчинення кримінального проступку, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4 000 доларів США, що в перерахунку згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.02.2021 становить 112235 гривень 60 копійок.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального проступку, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку, направленого на заволодіння грошовими коштами у свого наглядно знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом зловживання довірою, під приводом позики грошових коштів.

Реалізуючи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном у великих розмірах, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 з проханням позичити грошові кошти для власних потреб, не маючи наміру їх повернути, на що останній не підозрюючи злочині наміри ОСОБА_7 , погодився та вони домовились про зустріч.

Продовжуючи реалізувати свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном у великих розмірах, ОСОБА_7 03.02.2023 у період часу з 20.00 год. по 22 год.00 хв., на автомобілі Фольксваген Пассат, прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому ОСОБА_9 сів у салон даного автомобіля та не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_7 та будучи переконаним в тому, що останній, поверне йому їх, добровільно передав грошові кошти у розмірі 12 000 доларів США. Після цього, ОСОБА_7 , маючи при собі грошові кошти у розмірі 12 000 доларів США, якими останній заволодів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився даними грошима коштами на власний розсуд.

В наслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 12 000 доларів США, що в перерахунку згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.02.2023 становить 438 823 гривні 20 копійок.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 , підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, у великих розмірах, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а також може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою безстроково без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують. Доповнив, що повідомлення про підозру відбувалось за останнім місцем проживання. Крім того, оголошений у державний розшуку, а потім у міжнародний розшук.

На виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_7 , прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, які згідно ст. 12 КК України являють особливо тяжкими, за які законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, сторона обвинувачення проходить до висновку, що підозрюваний не будучи ізольованим від суспільства, може вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Також під час досудового розслідування було встановлено, що з 17.08.2011 року ОСОБА_7 розшукується правоохоронними органами Грузії за вчинення ним кримінального правопорушення. Оскільки органу досудового розслідування невідомий особистий номер телефону ОСОБА_5 , за місцем мешкання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 , неодноразово здійснено виїзди з метою вручення повістки про виклик на для вручення письмового повідомлення про підозру, однак за місцем мешкання останнього виявлено не було.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, на даний час місцезнаходження грошових коштів якими шахрайським шляхом заволодів останній, тобто предмету вчинення злочину, органу досудового розслідування невідоме, тому останній перебуваючи на волі зможе розпорядитися ними на власний розсуд.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні оскільки йому відомі усі фактичні обставини вчиненого ним діяння, а також анкетні дані свідків та потерпілих, місця їх проживання та працевлаштування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином. Так, підозрюваний, протягом тривалого часу проживав на території м. Києва та має значне коло товаришів, друзів та з метою уникнення відповідальності може схиляти останніх надати органу досудового розслідування та суду неправдиві показання щодо своєї непричетності, створення псевдо алібі що унеможливить встановлення істини у справі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення так як останній фактично не має джерел для існування та постійно підшукує осіб в яких можна шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами..

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, просив у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не є обґрунтованими, повідомлена підозра не обґрунтована, просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт та підтримав думку свого підзахисного.

Вислухавши клопотання прокурора, думку захисника та підозрюваного, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінального провадження, внесеного 26.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001933, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.3 ст.190 КК України.

23.11.2023 року, ОСОБА_5 , було оголошено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме через « Укрпошту», ОСОБА_5 , за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_1 було надіслано повідомлення про підозру, яку останній з відділення не забрав. 23.11.2023 за місцем проживання ОСОБА_5 , цивільній дружині останнього, ОСОБА_10 було вручено копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 , для передачі останньому. Однак за місцем мешкання ОСОБА_5 не з`явився.

28.12.2023, підозрюваного ОСОБА_5 , було оголошено в державний розшук.

В подальшому досудове розслідування було відновлено з метою встановлення місце знаходження підозрюваного, та однак зупинялось, оскільки слідчі - розшукові дії не давали результатів.

16.01.2024 було винесено постанову про оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук.

Крім того, під час досудового розслідування була отримана відповідь з МВС Грузії, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку з 17.08.2011 правоохоронними органами Грузії за кримінальне правопорушення ст.180 ККГ (згідно Кримінального Кодексу України ст. 190 КК України).

Під час досудового розслідування був допитаний в якості свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що ОСОБА_5 дзвонив йому у квітні 2023, а саме після вчинення кримінальних правопорушень, з номеру телефону коду Польщі +48 , номер його не зберігся у нього, це підтверджує, що ОСОБА_7 виїхав у Польщу нелегально та знаходиться там.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.04.2023;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 26.05.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 07.06.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 22.06.2023;

- протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 24.07.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 24.07.2023;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2023 за участю свідка;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2023 за участю потерпілого ОСОБА_9 ;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.08.2023;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.08.2023;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.08.2023 за участю потерпілого ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_7 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, тобто можливості того, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України та кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, а саме можливість ОСОБА_7 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а також може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_7 , суд погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інший злочин, та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Між тим, на думку суду, відсутній ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на його обґрунтування не було наведено жодних пояснень та не надано відповідних доказів. Ризик щодо перешкоджанню кримінального провадження іншим чином, на думку суду, може полягати лише в діях, які не охоплені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але прокурором такі дії навіть не були наведені в судому засіданні для їх оцінки.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачених п. 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою (п. 1,2,3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Так, ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Кримінальний процесуальний закон передбачає, що відносно підозрюваного, що оголошений у міжнародний розшук, суд може обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За своєю правовою природою така ухвала є дозволом на затримання з метою приводу, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід, таким чином, запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_7 не застосовується. Аналогічної позиції дотримується і ККС ВС у своїй ухвалі від 21 вересня 2021 року в справі № 991/5913/21.

Таким чином, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки таке питання буде розглядатися судом після затримання підозрюваного.

Суд також не бере до уваги та не оцінює доводи прокурора про те, що обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дозволить оголосити його міжнародний розшук з використанням механізмів Інтерполу, оскільки метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у контексті клопотання прокурора, переховуватися від суду.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження, з урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, змісту та обсягу підозри, тяжкості злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , достовірної обізнаності щодо здійснення відносно нього кримінального переслідування, можливості пересуватись в межах різних населених пунктів та країн, суд вважає, що ці обставини можуть спонукати ОСОБА_7 до вчинення спроби ухилитися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а отже клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 206, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 26.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001933, про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . підозрюваного у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1, ст. 190 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - задовольнити .

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , громадянину Грузії , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановити ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1