Провадження №1-кп/522/6/24
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001331 від 5 жовтня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Федеративної Республіки Німеччина, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 186 ч.4 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Молдова, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, останній раз 31 травня 2023 року Суворовським районним судом м. Одеси за статтею 186 ч.2 КК України, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 186 ч.4 КК України,

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_5 ,

захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 186 ч.4 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 мотивуючи його тим, що відносно ОСОБА_3 продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 ч. 1 п.п. 1, 5 КПК України. А саме, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований та у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тому обвинувачений може мати намір переховуватись від суду з метою уникнення покарання та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 мотивуючи його тим, що відносно ОСОБА_4 продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 ч. 1 п.п. 1, 5 КПК України. А саме, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований та у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, обвинувачений може мати намір переховуватись від суду з метою уникнення покарання. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий за умисні майнові злочини, належних висновків для себе не зробив та обвинувачується у вчиненні злочину, який було вчинено у період іспитового строку.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважав, що ризики, перелічені прокурором не підтверджені доказами та не відповідають дійсності. Просив змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачені підтримали думку захисника ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначив, що прокурором не було доведено продовження існування ризиків відносно обвинувачених, просив змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачені підтримали думку захисника ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши думку учасників процесу вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Що стосується ОСОБА_3 , то судом встановлено, що 7 листопада 2023 року Одеським апеляційним судом ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні на строк до 5 грудня 2023 року та встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

2 січня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 1 березня 2024 року.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені відносно ОСОБА_3 раніше ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, наразі не зменшилися та продовжують існувати з високим ступенем ймовірності.

Що стосується ОСОБА_3 , то суд бере до уваги, що він обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого статтею 177 ч.1 п.1 КПК України.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того, суд вважає, що відносно ОСОБА_3 продовжує існувати ризик передбачений статтею 177 ч.1 п.5 КПК України, оскільки перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 може продовжувати злочинну діяльність.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених статтею 178 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 судом не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, на теперішній час підстави для скасування чи зміни обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог статті 183 КПК України, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_3 розмір застави, який має становити 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Що стосується ОСОБА_4 , то судом встановлено, що 6 жовтня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні на строк до 3 грудня 2023 року та встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

2 січня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 1 березня 2024 року.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені відносно ОСОБА_4 раніше ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, наразі не зменшилися та продовжують існувати з високим ступенем ймовірності.

Що стосується ОСОБА_4 , то суд бере до уваги, що він обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого статтею 177 ч.1 п.1 КПК України.

Також відносно обвинуваченого продовжує існувати ризик передбачений статтею 177 ч.1 п.5 КПК України, оскільки перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може продовжувати злочинну діяльність.

ОСОБА_4 зазначений злочин вчинено в період випробування. Так,31.05.2023 року вироком Суворовського районного суду міста Одеси його засуджено за статтею 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Злочин обвинуваченим скоєно 5 жовтня 2023 року, тобто ОСОБА_4 було вчинено злочин, передбачений статтею 186 ч.4 КК України, в період випробування. Вказане свідчить про те, що існує ризик продовження чи повторення протиправної поведінки обвинуваченого.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених статтею 178 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 судом не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, на теперішній час підстави для скасування чи зміни обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог статті 183 КПК України, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_4 розмір застави, який має становити 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому суд вважає, що продовження даного запобіжного заходу обвинуваченим не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

На підставі викладеного та керуючись статтями 176-177, 181, 314-315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 186 ч.4 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24 квітня 2024 року з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого справа № 522/24613/23, провадження по справі № 1-кп/522/6/24.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Одеси, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 186 ч.4 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24 квітня 2024 року з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого справа №522/24613/23, провадження по справі №1-кп/522/6/24.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Одеси, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі Апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1