УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 642/447/24

провадження № 51 - 806 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

у режимі відеоконференції:

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотаннязахисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 642/447/24 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_12 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 309 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

встановив:

До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення вищевказаного кримінального провадження з Ленінського районного суду м. Харкова до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для судового розгляду.

Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що всі обвинувачені у цьому кримінальному провадженні до взяття під варту проживали у м. Олександрії Кіровоградської області, там же проживають і свідки. До того ж, інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення вчинені у м. Олександрії, що належить до територіальної юрисдикції Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. Враховуючи наведене, просить передати вказане кримінальне провадження до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання.

До Касаційного кримінального суду надійшли заяви обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у яких вони заперечують проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, думки захисників, перевіривши наведені у клопотанні доводи та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Разом із цим, абзацом 6 вищезазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Частиною 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів та триває на даний час.

Особливий режим судового розгляду в умовах воєнного стану врегульовано ст. 615 КПК, за змістом ч. 9 якої (в редакції Закону України № 2462-IX від 27 липня 2022 року, який набрав чинності 25 серпня 2022 року) під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Захисник ОСОБА_6 ставить питання про направлення вищезазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, крім іншого, у зв`язку з наявністю, виняткових підстав, а саме проживанням обвинувачених до взяття під варту на території міста Олександрії Кіровоградської області.

При цьому з системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Колегія суддів зауважує, що факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Питання щодо забезпечення явки учасників кримінального провадження до суду носить виключно організаційний характер.

Зі змісту клопотання захисника не вбачається підтвердження об`єктивної неможливості забезпечити Ленінським районним судом м. Харкова оперативності та ефективності розгляду вказаного кримінального провадження, враховуючи, зокрема, і те, що згідно обвинувального акту, обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 утримуються у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а конкретні відомості щодо свідків у обвинувальному акті та клопотанні захисника не зазначені.

Крім того, захисник ОСОБА_6 посилається як на підставу направлення кримінального провадження до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області на те, що місцем вчинення кримінальних правопорушень є м. Олександрія, тому, з огляду на ч. 1 ст. 32 КПК підсудність цього провадження має бути визначена саме за цим судом.

Проте, як убачається з обвинувального акта, особи, яким інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК (яке є більш тяжким порівняно зі злочином, передбаченим ч. 3 ст. 358 КК та кримінальним проступком, передбаченим ч. 1 ст. 309 КК) після вчинення дій, які входять до об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК, на території м. Олександрія, вчиняли й інші дії поза межами цього населеного пункту. Отже, доводи захисника щодо місця вчинення останнього за часом більш тяжкого кримінального правопорушення є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 642/447/24 з Ленінського районного суду м. Харкова до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Керуючись статтями 32, 34 Кримінального процесуального кодексу України, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 642/447/24 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_12 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 309 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3