ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/542/24
Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/243/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.162 КК України
В И Р О К

іменем України

23.04.2024 м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000003 від 04.01.2024 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2024, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 06.05.2020 за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 26.01.2022 року звільненого від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 11 місяців 25 днів невідбутого строку основного покарання;

- вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 08.12.2023 за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

засуджено за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він 30.12.2023 близько 13:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою протиправного отримання доступу до території домоволодіння, що знаходиться за вказаною адресою та перебуває у приватній власності потерпілої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , нехтуючи гарантованим конституційним правом кожного громадянина на недоторканість житла та іншого володіння особи, без відповідного дозволу власника, шляхом відкриття хвіртки проник до території домоволодіння останньої. Після чого, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою протиправного отримання доступу до приміщення житлового будинку, що знаходиться за вказаною адресою та перебуває у приватній власності потерпілої ОСОБА_10 , нехтуючи гарантованим конституційним правом кожного громадянина на недоторканість житла та іншого володіння особи, без відповідного дозволу власника, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до будинку за вищевказаною адресою.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про скасування вироку в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість.

Свої доводи мотивує тим, що кримінальне правопорушення, за яке засуджено ОСОБА_9 за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2024, він вчинив 30.12.2023 до повного відбуття покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 08.12.2023, тому суд першої інстанції повинен був призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за правилами ст.71, 72 КК України.

Просить повторно дослідити матеріали справи, що характеризують особу винного, скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст.162 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, які відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та потерпілої, які підтримали апеляційні вимоги прокурора та просили ухвалити новий вирок в частині призначення покарання ОСОБА_9 , позицію обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, повторно дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.162 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.394 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або встановлених досудовим розслідуванням обставин згідно із статтями 381, 382 КПК України, не досліджувалися.

Матеріалами справи підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_9 , який був представлений захисником ОСОБА_8 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, предметом апеляційного розгляду є питання правильності застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_9 за правилами ст.71,72 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно змісту ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а тому суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначити їх вид та розмір у новому вироку.

Згідно із ч.3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Цих вимог закону судом першої інстанції при призначенні покарання дотримано не було.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409, ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно із п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За приписами ч.1 ст.421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_9 раніше судимий 08.12.2023 Херсонським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, який набув чинності.

Остатнім вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2024 ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, яке він вчинив 30.12.2023 до повного відбуття покарання за попереднім вироком від 08.12.2023 року (протягом іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення), за яке йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

З таких обставин суд першої інстанції повинен був призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за правилами ст.71, 72 КК України.

На думку колегії суддів, не призначення судом остаточного покарання ОСОБА_9 за сукупністю вироків потягло неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто незастосування судом закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ст.65 КК України та сталої судової практики про призначення судами кримінального покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно призначив ОСОБА_9 покарання без застосування правил ст.71 КК України, і таке покарання слід вважати м`яким.

У зв`язку з чим, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність при визначенні ОСОБА_9 остаточного покарання, а тому вирок суду в цій частині не можна визнати законним та обґрунтованим, тому його слід скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , апеляційний суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_9 , має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, а тому призначене обвинуваченому ОСОБА_9 судом першої інстанції покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, є занадто м`яким та не є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Необхідність призначення ОСОБА_9 остаточного покарання за правилами ст.71, 72 КК України, як випливає, погіршує становище обвинуваченого, а тому апеляційний суд за результатами апеляційного розгляду має ухвалити свій вирок в частині призначення покарання, яким призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст.162 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, та на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, які відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Тому, зважаючи на доводи сторони обвинувачення та заявлені нею вимоги, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити повністю.

Керуючись ч.15 ст.615, ст.404, 407, 409, 413, 420, 421 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2024 щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст.162 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, які відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання у виді обмеження волі рахувати з моменту прибуття і постановки засудженого ОСОБА_9 на облік у виправному центрі.

У решті цей вирок суду першої інстанції щодо нього - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4