Справа № 482/301/21
Номер провадження 1-кп/482/19/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000011 від 14.02.2021 та №0000169 від 16.09.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 20.04.2022 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.297 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.162 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

15.09.2021 близько 15.00 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_5 перебував в приміщенні домоволодіння свого товариша ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час у ОСОБА_5 виник єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих воріт та металевої хвіртки зеленого кольору, через які здійснюється вхід до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_5 заздалегідь знав, що у вказаному домоволодінні тимчасово ніхто не проживає.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та, свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та шляхом вільного доступу зняв з петель металеву хвіртку зеленого кольору, яка була прикрита, висотою 1 м. 80 см., шириною 84 см, загальною масою 37 кг.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 555 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 15.09.2021 у вечірній час доби (більш точного часу не встановлено), діючи умисно та протиправно, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та, свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та шляхом вільного доступу зняв з петель металеві ворота зеленого кольору, через які здійснюється вхід до території вищевказаного домоволодіння, висотою 1 м. 80 см., шириною 3 м. 40 см., загальною масою 127 кг.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1905 грн.00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, ОСОБА_5 у період часу з 10.30 год. 01.10.2021 по 01.00 год. 02.10.2021 (більш точного часу не встановлено) знаходився поряд з територією домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаного домоволодіння з метою переночувати. Реалізуючи свій протиправний умисел, переслідуючи намір, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , всупереч ст.30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, переліз через паркан та проник на територію вищевказаного домоволодіння. Продовжуючи свої незаконні дії, направлені на порушення недоторканості житла, за відсутності визначених законом підстав, без дозволу власника ОСОБА_7 , порушуючи право на недоторканість житла, незаконно, шляхом пошкодження віконної рами, проник в середину приміщення вказаного будинку. У результаті зазначених протиправних дій, ОСОБА_5 порушив вимогист.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, ст.12 Загальної декларації прав людини, відповідно до якої ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість його житла, ст.17 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, відповідно до якого ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного посягання на недоторканість його житла, ст.8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на повагу до свого житла, тобто незаконно проник до житла особи, порушивши недоторканість житла ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся. Від дачі пояснень в судовому засіданні відмовився, вказавши, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що восени 2021, в вечірній час (точні дату та час не пам`ятає), вона разом із сином прийшла до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , який належить потерпілій ОСОБА_7 на праві власності. В будинку вона побачила обвинуваченого ОСОБА_5 , який повідомив їй, що його пустили в будинок переночувати. Але потерпіла не надавала своєї згоди будь-кому на те, щоб знаходитися в її будинку. Коли потерпіла розмовляла з ОСОБА_5 , він перед нею вибачився. Претензій до нього вона не має.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Згідно витягу з ЄРДР за № 0000169 від 16.09.2021 підтверджується проведення досудового розслідування кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України за заявою ОСОБА_10 про те, що в період часу з 15.09.2021 до 16.09.2021 невідома особа, шляхом вільного доступу викрала вхідні металеві ворота до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.09.2021, згідно якого ОСОБА_10 звернувся до ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області з заявою про те, що він просить вжити заходів до невідомої особи, яка в період часу з 15.09.2021 по 16.09.2021 шляхом вільного доступу викрала металеві вхідні ворота до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . Протоколом огляду місця події від 16.09.2021, проведеного в присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та фототоблицею до нього, згідно якого об`єктом огляду є територія домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . На час огляду ворота та хвіртка, через які здійснюється вхід на територію домоволодіння, відсутні. Заявою ОСОБА_12 від 16.09.2021, згідно якої він добровільно видав працівникам поліції металеві ворота зеленого кольору. Протоколом огляду речей від 16.09.2021 та фототаблицею до нього, згідно якого об`єктом огляду є металеві ворота зеленого кольору, які добровільно видав ОСОБА_12 . Постановою дізнавача від 16.09.2021 металеві ворота зеленого кольору визнані речовим доказом. Збережною розпискою потерпілого ОСОБА_10 від 16.09.2021, який отримав від працівників поліції належні йому металеві ворота зеленого кольору та зобов`язується їх зберігати в належному стані.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.09.2021 та довідкою до нього встановлено, що свідок ОСОБА_12 в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на фотознімку під № 2 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 15.09.2021 запропонувала йому купити металеві ворота. Заявою ОСОБА_15 , згідно якої він добровільно видав працівникам поліції металеву хвіртку, яку він придбав у ОСОБА_5 15.09.2021. Протоколом огляду речей від 24.09.2021 та фототаблицею до нього, згідно якого об`єктом огляду є металева хвіртка зеленого кольору, яку добровільно видав ОСОБА_15 . Постановою дізнавача від 24.09.2021 металева хвіртка зеленого кольору визнана речовим доказом. Збережною розпискою потерпілого ОСОБА_10 від 24.09.2021, який отримав від працівників поліції належну йому металеву хвіртку зеленого кольору та зобов`язується її зберігати в належному стані. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.09.2021 та довідкою до нього встановлено, що свідок ОСОБА_16 в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на фотознімку під № 4 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 16.09.2021 запропонувала йому купити металеву хвіртку. Згідно витягу з ЄРДР за № 0000169 від 16.09.2021 (відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України внесені 02.10.2021 за № 0000180 та в подальшому кримінальні провадження об`єднані за №0000169 від 16.09.2021) підтверджується проведення досудового розслідування кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.1 ст.162 КК України за заявою ОСОБА_7 про те, що в період часу з 10.30 год. 01.10.2021 по 01.00 год. 02.10.2021 невідома особа незаконно проникла на територію належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.10.2021 про те, що ОСОБА_7 звернулася до ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області з заявою про те, що вона просить вжити заходів до невідомої особи, яка в період часу з 10.20 год. 01.10.2021 по 01.00 год. 02.10.2021 незаконно потрапила до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого вона є. Протоколом огляду місця події від 02.10.2021, проведеного в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та фототоблицею до нього, згідно якого об`єктом огляду є територія домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2021 та довідкою до нього встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 на фотознімку під № 1 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка в період часу з 01.10.2021 по 02.10.2021 незаконно проникла до будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2021 та довідкою до нього встановлено, що свідок ОСОБА_23 в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 на фотознімку під № 2 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка в період часу з 01.10.2021 по 02.10.2021 незаконно проникла до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який належить матері свідка ОСОБА_7 . Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України. Виходячи із сукупності встановлених обставин вчиненого діяння, враховуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та встановлених під час судового розгляду, його винуватість доведена повністю та його дії суд кваліфікує:

-за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

-за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироці докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме відповідно до ст.12 КК України вчинення кримінального проступку, особу винного, який рвніше судимий, раніше також неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні та корисливі злочини, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, не працює, постійного джерела доходу не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України суд вважає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання під час судового розгляду не встановлено і про них не йдеться в обвинувальному акті.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні та корисливі кримінальні правопорушення, раніше судимий, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції статтей, за якими він обвинувачується, у вигляді обмеження волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався. Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Строк обчислення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі; - за ч.1 ст.162 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі .

Початок строку покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2022 року по справі № 482/8/22 - виконувати окремо.

Речові докази по справі:

1) металеві ворота зеленого кольору та металеву хвіртку зеленого кольору, які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1