Справа №705/1438/24
1-кп/705/859/24 УХВАЛА
07 травня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
23.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2024 строком на 60 днів, а саме до 16.05.2024 включно.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 16.05.2024, прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не зменшилися та продовжують існувати, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду; знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, що у ньому наведені.
Обвинувачений ОСОБА_4 , який погодився на розгляд клопотання без участі його захисника ОСОБА_5 , у судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, у тому числі цілодобовий. Вважав, що більш м`який запобіжний захід спроможний забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Суд, вислухавши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , думку обвинуваченого з приводу клопотання прокурора, дійшов такого висновку.
Згідно з ч.ч. 1 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу . За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2023 обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2024 строком на 60 днів, а саме до 16.05.2024 включно.
Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий у зв`язку з відкладенням такого за клопотаннями захисника. Наразі не з`ясована остаточна позиція обвинуваченого щодо висунутого йому звинувачення, не встановлений порядок дослідження доказів тощо. Відтак до закінчення дії попередньої ухвали суду про тримання під вартою обвинуваченого судовий розгляд не може бути завершений з об`єктивних причин.
Водночас суд вважає, що на даний час сторона обвинувачення належним чином обґрунтувала наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також наявність обставин, які вказують, що заявлені ризики не зменшились.
При цьому суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Суд вважає, що на даний час зокрема не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності та суворість покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , може бути розцінена ним більш небезпечним ніж переховування та втеча. Також з достатньою вірогідністю продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показів на його користь, враховуючи, що свідки ще не допитані у судовому засіданні, та зважаючи на те, що обвинувачений у попередньому засіданні вказав, що не визнає наявність обтяжуючої обставини, а у даному судовому засіданні не зміг остаточно висловити свою позицію щодо висунутого обвинувачення.
Таким чином, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення наявних ризиків.
У судовому засіданні не встановлено даних про зменшення чи відсутність ризиків, а також про наявність достатніх стримуючих факторів для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Тому суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки на даному етапі судового розгляду застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти наявним ризикам.
Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.
Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 05 липня 2024 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику до відома та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.
Суддя ОСОБА_1