Справа № 683/2949/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Старокостянтинова Хмельницької області, депутата Старокостянтинівської міської ради VIІІ скликання, одруженого, має на у триманні двох малолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

26 травня 2023 року о 13 год. 50 хв. водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Аudі Q7», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 40 км/год. в межах населеного пункту, в світлу пору доби, без опадів, по правій смузі руху, сухої, прямої асфальтобетонної проїзної частини, горизонтального профілю вулиці Ессенської в м. Старокостянтинові Хмельницького району Хмельницької області, зі сторони вулиці Миру в напрямку вулиці Попова, порушив та не дотримався вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - Правил), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Під час руху за кермом автомобіля «Аudі Q7», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 рухаючись по вулиці Ессенській, поблизу будинку № 6, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 «Пішохідний перехід», в порушення вимог п.1.7 Правил не був особливо уважним та особливо обережним до такої категорії учасників дорожнього руху як діти, в порушення вимог п. 12.3 Правил, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку, а саме малолітнього пішохода ОСОБА_7 , 2014 року народження, який вибіг із дворової території та рухався в темпі бігу в напрямку нерегульованого пішохідного переходу, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу до лінії руху пішохода, внаслідок чого в межах нерегульованого пішохідного переходу передньою правою боковою частиною автомобіля допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , який вибіг на проїзну частину вулиці Ессенської та перетинав її по нерегульованому пішохідному переході рухаючись з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок наїзду ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді «підшкірної гематоми, садна шкіри лівої стопи, закритих переломів ІІ-ІІІ плюстевих кісток лівої ступні без зміщення уламків, закритого перелому зовнішньої кісточки (виростку дистального епіфізу) лівої малогомілкової кістки із допустимим зміщенням уламків», які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що зазвичай призводять до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 2.3 (б, д), 12.3 Правил, зміст яких полягає в наступному:

п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 1.7. Водії зобов`язанні бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_5 вищевказаних вимог Правил знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачуєтьсяу порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість, у вищевказаному кримінальному правопорушенні, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявсь та підтвердив вищевикладені обставини скоєння ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник звернулися до суду з клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням із потерпілим та закриття кримінального провадження.

Представник малолітнього потерпілого не заперечує проти задоволення вказаного клопотання, оскільки шкода відшкодована повністю і сторона потерпілого примирилася із обвинуваченим.

Прокурор заперечує проти задоволення вказаного клопотання та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі суд прийшов до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив злочин, у чому щиро розкаявся, примирився із потерпілим та повністю відшкодував заподіяну ним шкоду.

Дані обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом першим ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню і слід звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження - закрити.

У висновках Верховного Суду у справах №449/1689/19, №930/497/23, зазначено, що закриття кримінального провадження на нереабілітуючих підставах і застосування м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

А тому, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 4 302 грн. процесуальних витрат на проведення експертиз.

Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно з ст.100 та ч.4 ст.174 КПК України.

На підставі ст.46 КК України, керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.46 КК України у зв`язку з його примиренням із потерпілим, а кримінальне провадження закрити.

Речовий доказ автомобіль марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 залишити останньому, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суд Хмельницької області суду від 31 травня 2023 року

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4 302 грн. процесуальних витрат на проведення експертиз.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: