Єдиний унікальний номер 205/239/24
1-кс/205/410/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000807 та про зобов`язання прокурора та дізнавача вчинити певні дії у даному кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2024 року в провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 в якій скаржник просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000807, зобов`язати припинити прийняття процесуальних дій дізнавачем і прокурором, спрямованих на внесення процесуальних рішень, порушуючи кримінальне процесуальне законодавства, зобов`язати вчинити певні дії дізнавачу і прокурору, додержуватися відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України у досудовому розслідуванні; ухвалою суду, як процесуальним рішенням, задовольнити заяву ОСОБА_3 до слідчого судді про надання згоди ОСОБА_3 бути залученим до досудового розслідування по кримінальному провадження в якості потерпілого; внести до ухвали суду про скасування постанови від 06.03.2023 року, як внесеної не суб`єктом повноважень.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_3 зазначається, що 30 листопада 2023 року ОСОБА_3 була складена, на ім`я керівника ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, заява про ознаки злочину з пропозицією попередньої кваліфікації. До заяви були додані згідно ст. 91 і 92 КПК України докази. Однак, на підставі того, що вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України не були виконані, ним була подана скарга до слідчого судді Ленінського районного суду із скаргою від 04.12.2023 року. Слідчим суддею Ленінського районного суду за справою № 205/13126/23 14.12.2023 року, скарга була задоволена, уповноважених осіб зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення.

Реєстрація Кримінального провадження № 0000807 відбулась 22.12.2023 року за клопотанням ОСОБА_3 від 21.12.2022 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2023 року за справою №205/13126/23.

Клопотання від 26.12.2023 року про ознайомлення ОСОБА_3 з матеріалами досудового розслідування до його завершення у відповідності ч. 1 і 2 ст. 220 і ч. 1 ст.221 КПК України обмежилося офіційним листом від 27.12.2023 року №43-3/К-128, у якому зазначено, що ОСОБА_3 , не є стороною кримінального провадження. Обґрунтування і мотивація такого висновку, на думку скаржника, не надавалося.

Скаржник зазначає, що клопотанням від 04.03.2024 про ознайомлення з матеріалами справи досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000807 у відповідності із статтею 220 і 221 КПК України, було відхилене постановою від 06.03.2024 року, яка винесена дізнавачем СД ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровський області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , якою ОСОБА_3 знов не визначався стороною кримінального провадження. Обґрунтування і мотивація такого висновку також не надавалося. Основною підставою відмови у задоволенні клопотання, є не визнання ОСОБА_3 - потерпілим.

Скаржник вважає, що постанова від 06.03.2024 року винесена дізнавачем СД ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровський області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 з порушенням ч. 2, 5, 7 ст. 55, ч. 3, п. 2 ч. 5 ст.110, ч. 1 ст. 214, 220 і 221 КПК України, а також відповідно п.1 ч. 2 ст.36, ч. 1, п. 1 ч.2, ч. 3 і 4 ст.40.1 КПК, процесуальні порушення яких можуть бути підставою для скасування відповідної постанови.

З висновками постанови, скаржник ОСОБА_3 не погоджується, оскільки у досудовому розслідуванні по кримінальному провадженні № 0000807 від 22.12.2023 року, на його думку, порушуються його Конституційні і законні права, свободи і безпеки, зазначені у ст.ст. 3, 41 і 129 Конституції України, а також ст. ст. 2, 7, 8, 9 КПК України, і є такими, які можливо надають підстави для скасування постанови від 06.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання, та зобов`язати прокурора і дізнавача вчинити певні дії по виконанню встановленого порядку кримінально-процесуальним кодексом, на підставі п.1 і 5 ч. 1 ст.303, п. 1 і 3 ч. 2 ст. 307, ч. 1 і 2 ст. 214, ч.2, 5 і 7 ст.55, 220 і 221 КПК України.

Додатково скаржник обґрунтовує підстави скасування постанови від 06.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання від 04.03.2024 року тим, що в основі постанови від 06.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання 04.03,2023року, є згадка про внесення постанови від 06.03.2024 року про відмову визнання ОСОБА_3 потерпілим. Посилаючись на таку постанову, стверджується, що ОСОБА_3 , не є стороною кримінального провадження № 0000807 від 22.12.2023року, тому надання матеріалів кримінального провадження № 0000807 від 22.12.2023 року ОСОБА_3 для ознайомлення суперечить чинному законодавству.

Враховуючи такі висновки, які викладені у постанові, скаржник вважає, що необхідно визначитись щодо законності відмови визначення ОСОБА_3 потерпілим, відповідно до вимог ст. 55 КПК України.

Також скаржник зазначає, що постанова про відмову у визначенні ОСОБА_3 потерпілим, як і постанова про відмову в задоволенні клопотання, не відповідають вимогам зазначеним у пунктах 2 і 3 частини 5 статті 110 КПК України. У тексті постанов відсутні: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання. Крім того, у постановах не міститься наявних, очевидних та достатніх підстав для того щоб мати слідчому або прокурору підстави вважати, що ОСОБА_3 , який подав заяву про ознаки кримінального правопорушення від 30.11.2023 року, та заяву від 04.03.2024 року про залучення провадження як потерпілого подана особою, яка відповідно ст.91 і 92 КПК України, не надав докази, якими доводяться обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені насамперед, це належні докази майнової і не майнової завданої шкоди. В матеріалах справи досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000807 22.12.2023 року, такі матеріали знаходяться. Але, у тексті зазначених постанов, слідчим, прокурором не згадуються такі обставини, щоб свідчили про вмотивовану постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 - потерпілим, згідно ч.5 ст.55 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилаючись на доводи, викладені в ній. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000807, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться принципи законності, який у відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, та диспозитивності, згідно якого, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

При цьому, згідно з положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала, яка може бути про : 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 04.03.2024 року ОСОБА_3 звернувся до дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням про надання йому на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000807.

Постановою дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 06.03.2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено.

Відмову у задоволенні клопотання, згідно оскарженої постанови від 06.03.2024 року обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 не є стороною та/або іншим учасником кримінального провадження № 0000807, оскільки постановою дізнавача від 06.03.2024 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Таким чином, норми ч. 1 ст. 221 КПК України надають право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження виключно осіб які беруть участь у провадженні в якості сторони захисту, потерпілого представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Прийняття уповноваженою особою постанови про відмову у визнанні особи потерпілою, в порядку ч. 5 ст. 55 КПК України, позбавляє відповідну особу статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

Доводи скаржника ОСОБА_3 щодо незаконності постанови дізнавача від 06.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження зводяться до обґрунтування незаконності постанови дізнавача від 06.03.2024 року про відмову у визнанні його потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Натомість, на день розгляду скарги ОСОБА_3 слідчому судді не було надано відомостей про скасування постанови дізнавача від 06.03.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про передчасність його вимог про скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадженні.

Окрім того, слідчий суддя вважає, що вимоги скарги ОСОБА_3 про зобов`язання припинити прийняття процесуальних дій дізнавачем і прокурором, спрямованих на внесення процесуальних рішень, порушуючи кримінальне процесуальне законодавства, зобов`язання вчинити певні дії дізнавачу і прокурору, додержуватися відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України у досудовому розслідуванні; ухвалою суду, як процесуальним рішенням, задовольнити заяву ОСОБА_3 до слідчого судді про надання згоди ОСОБА_3 бути залученим до досудового розслідування по кримінальному провадження в якості потерпілого; внести до ухвали суду про скасування постанови від 06.03.2023 року, як внесеної не суб`єктом повноважень не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги не формують конкретний предмет оскарження рішень, дій або бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які передбачені для оскарження слідчому судді відповідно до вичерпного переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, визначеного ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000807 та про зобов`язання прокурора та дізнавача вчинити певні дії у даному кримінальному провадженні відмовити у повному обсязі.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1