Справа № 740/8355/23
Провадження № 1-кп/740/160/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001045 від 04.08.2023, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, з середньою освітою, одруженого, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6

встановив:

30.05.2023 в період часу з 17 год. 49 хв. по 18 год. 27 хв., ОСОБА_3 , будучи особою у якої на момент вчинення кримінального правопорушення виявлені ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, внаслідок чого останній був не здатний усвідомлювати свої дії, та керувати ними, діючи в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ та востаннє продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року, вчинив вісім тотожних діянь, спрямованих на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_8 , доступ до яких надавала належна їй банківська карта, відкрита в АТ КБ «Приватбанк».

Так, перебуваючи в приміщенні продовольчого магазину за адресою: м. Ніжин, вул. Академіка Амосова, буд. 6, ОСОБА_3 шістьма платежами розрахувався грошовими коштами ОСОБА_8 за придбаний товар, а саме о 17 год. 49 хв. 30.05.2023 на суму 10 грн.00 коп., 17 год. 50 хв. 30.05.2023 87 грн. 00 коп., 17 год. 50 хв. 30.05.2023 23 грн. 00 коп., 17 год. 52 хв. 30.05.2023 49 грн. 00 коп., 17 год. 54 хв. 30.05.2023 193 грн. 00 коп., 17 год. 55 хв. 30.05.2023 20 грн. 00 коп., а також перебуваючи в приміщенні магазину «Українські ковбаси» за адресою: м. Ніжин, вул. Станіслава Прощенка, 21, двома платежами розрахувався грошовими коштами ОСОБА_8 за придбаний товар, а саме о 18 год. 25 хв. 30.05.2023 на суму 167 грн. 20 коп., о 18 год. 27 хв. 245 грн. 40 коп., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 794 грн. 60 коп.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації останнього до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, поданий позов підтримала.

Враховувавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд визнав за можливе за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 30.05.2023 зайшовши до відділення «Приватбанку» зі столу працівника взяв банківську картку. Далі, того ж дня, розраховувався даною карткою у магазинах за продукти харчування. Зазначив, що має психічне захворювання, і на той час зловживав алкоголем. Цивільний позов потерпілої визнає.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, в обсязі узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Під час судового розгляду судом був допитаний ОСОБА_3 , який розповів про обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, які узгоджуються з обставинами викладеними у клопотанні та досліджені письмові докази в обґрунтування встановлення часу, місця, способу та інших обставин вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього діяння ОСОБА_3 .

Так, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2023 за участі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , останні, кожна окрема впізнали за рисами обличчя ОСОБА_3 , як особу, яка 30.05.2023 розраховувалась банківською карткою за продукти харчування.

Згідно протоколу огляду від 25.08.2023, на відеозаписі з камери спостереження, що розташована всередині приміщення магазину за адресою: м. Ніжин, вул. Академіка Амосова,6, 30.05.2023 в період часу з 16:52 по 17:00 год, особа, чоловічої статі, в якій можна впізнати ОСОБА_3 підходить до стійки обслуговування покупців та кладе на стійку банківську картку синього кольору та продавець відповідно здійснює розрахунок за придбаний товар, який особа забирає разом із карткою та виходить із магазину.

Протоколом огляду від 12.09.2023, згідно якого, було оглянуто оптичний носій, який був вилучений в АТ КБ «ПриватБанк» та відповідно до наявної інформації на ньому було встановлено, що банківська картка № НОМЕР_1 зареєстрована на ім`я ОСОБА_11 та 30.05.2023 в період часу з 17:49 по 17:55 з неї був здійснений розрахунок в магазині ФОП ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_2 та в період часу з 18:25 по 18.27 в магазині «Українські ковбаси» м. Ніжин.

Протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.08.2023, згідно якої, ОСОБА_8 повідомила, що 30.05.2023 близько 17:50 год. невідома особа здійснила крадіжку грошових коштів з її банківської картки.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №657 від 23.11.2023, у ОСОБА_3 , на даний час мають місце ознаки тяжкого психічного розладу в формі параноїдної шизофренії (F20.0 за Міжнародною класифікацією хворою 10 перегляду) і йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. В період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За його психічним станом на теперішній час (на час проведення експертизи), порушена здатність сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального правопорушення та давати про них правдиві свідчення.

Вказаний висновок не викликає у суду сумнівів про те, що ОСОБА_3 страждає на психічну хворобу, яка зумовлює його неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру, оскільки є обґрунтованим та такими, що складений із врахуванням обставин даного кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що інкриміноване ОСОБА_3 суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану мало місце, і це діяння вчинено ОСОБА_3 у стані неосудності.

Водночас суд бере до уваги відсутність підстав вважати, що ОСОБА_3 на момент судового розгляду видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він не працює, скарги за місцем мешкання відсутні, з 09.10.2015 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу захворювання на алкоголізм та з 1984 року на обліку у лікаря-психіатра з приводу шизофренії.

Відповідно до ст.18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно зі ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч.2 ст.513 КПК України.

Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до ч.1 ст.94 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_3 під час вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, в даний час страждає хронічним психічним захворюванням параноїдною шизофренією, не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, тож потребує застосування примусових заходів у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілою ОСОБА_8 поданий цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 794 грн. 60 коп.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, несе інша фізична або юридична особа, визначена законом.

Частиною 5 ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому, ч.1 ст.1186 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується.

Частиною 2 ст.1186 ЦК України визначено, якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Як вбачається з матеріалів провадження, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди потерпілою ОСОБА_8 заявлено до ОСОБА_3 .

При цьому, як встановлено судом, ОСОБА_3 під час вчинення суспільно-небезпечного діяння перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а відтак не несе відповідальності за спричинену шкоду.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача, при цьому суд наголошує, що відповідно до вимог ч.2 ст.51 ЦПК України, заміна неналежного відповідача можлива лише за клопотанням позивача, тобто визначення особи, яка має відповідати за позовом належить до дискреційних повноважень позивача.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався і такого клопотання під час судового розгляду не надходило.

Керуючись ст. 92-94 КК України, ст. 128-129, 503, 513, 516 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 відмовити.

Після набрання законної сили копію ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру направити на виконання до КНП «Ніжинська центральна міська лікарня Імені Миколи Галицького» та Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1