Справа № 703/27/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого, -

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

В рамках кримінального провадження, 31 жовтня 2023 року прокурором подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2023 року було надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19 лютого 2024 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшло повідомлення з ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про те, що 18 лютого 2024 року на виконання ухвали суду від 31.10.2023 ОСОБА_4 було затримано та поміщено до ІТТ № 3.

В зв`язку з перебуванням головуючого судді у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 у відпустці, для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні в обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України. З моменту скерування до суду обвинувального акту ОСОБА_4 систематично не з`являється у судові засідання, на мобільний телефон не відповідає, оголошувався судом у розшук, ініціативу щодо необхідності виконання процесуальних обов`язків не проявляє. Прокурор вказує, що хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший, на переконання сторони обвинувачення, н зможе запобігти ризикам, визначеним ст.. 177 КПК України, при розгляді даного кримінального провадження. Вважає, що на даний час встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення переховується від суду, тривалий час не з`являється у судові засідання, хоча і проінформований про розгляд у відношенні нього кримінального провадження, на мобільний телефон, наданий під час досудового розслідування не відповідає, є неодруженим, офіційного місця роботи не має, що свідчить про можливість вчинення ним нових злочинів, так як останній, окрім того, вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення, будучи на іспитовому терміні. Крім того вказав, що на даний час також в Смілянському міськрайонному суді перебуває подання органу пробації про скасування покарання з іспитовим строком та направлення ОСОБА_4 для відбування покарання. У вказані судові засіданні ОСОБА_4 також не з`являється. Відтак просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив не обирати такий тяжкий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 повістки не отримував про виклик до суду, не знав, що потрібно з`являтись до суду, натомість має постійне місце проживання, буде з`являтись в судові засідання, тому просив обрати більш м`який альтернативний захід.

ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст. 177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Пунктом 4 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.

Так, при прийнятті рішення, суд враховує, що 05 січня 2022 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

В судові засідання ОСОБА_4 не з`являвся, в зв`язку з чим судом було постановлено неодноразово ухвали про доставку приводом обвинуваченого, також ОСОБА_4 було оголошено в розшук, після чого було ініційовано питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання обвинуваченого з метою приводу на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, судом встановлено, що на даний час існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення переховується від суду, тривалий час не з`являється у судові засідання, хоча і проінформований про розгляд у відношенні нього кримінального провадження, на мобільний телефон, наданий під час досудового розслідування не відповідає, є неодруженим, офіційного місця роботи не має, що свідчить про можливість вчинення ним нових злочинів, так як останній, окрім того, вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення, будучи на іспитовому терміні.

Окрім того, поряд з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, також він же обвинувачується у вчиненні мисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, під час судового розгляду, прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відтак, з огляду на наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість. Таким чином, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.177-183, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 18 лютого 2024 року по 17 квітня 2024 року включно.

Визначити розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора, або суду;

3) повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали проголошено о 16 годині 00 хвилин 22 лютого 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1