Справа №635/2642/24
Провадження №1-в/635/159/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

секретар судових засідань ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, який має професійно-технічну освіту, раніше судимого 06.01.2021 року Красноградським районним судом Харківської області за ст.ст.126-1,75 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком 2 роки, 10.06.2021 року Красноградським районним судом Харківської області за ст..ст.126-1,71 ч.1 КК України до 2 років 9 місяців обмеження волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , засуджений вироком Красноградського районного суду Харківської області від 10.06.2021 року за ст..ст.126-1,71 ч.1 КК України до 2 років 9 місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання 20 серпня 2021 року.

Кінець строку відбування покарання 20 травня 2024 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

Засуджений та представник установи виконання покарань надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на відсутність підстав для задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особову справу на засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він 20.08.2021 року прибув до «Хролівського виправного центру (№140 за приписом Красноградського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, де характеризувався негативно, три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку, до праці не залучався. З 21.03.2022 засуджений тримався в дільниці для засуджених до обмеження волі при державній установі «Машівська виправна колонія (№9)», заохочень не мав, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, стягнення погашено у встановленому законом порядку. З 19.06.2014 засуджений тримався в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався. З 26.07.2023 року ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».

Згідно характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Темнівська ВК №100» майором внутрішньої служби ОСОБА_5 та погодженої із начальником сектору соціально-виховної та психологічної роботи майором внутрішньої служби ОСОБА_6 від 15.03.2024 року, засуджений характеризується з посереднього боку, на даний час не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою але під контролем; із персоналом установи намагається поводити себе демонстративно ввічливо, але у випадках, які стосуються його особисто, здебільшого поводить себе зухвало, нетактовно, на зауваження не завжди реагує правильно, не робить для себе належних висновків. Приймає участь у культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених. За власним бажанням зарахований до програми диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», але інтересу не виявляє; підтримує доброзичливі родинні зв`язки з родичами шляхом телефонних розмов, отримує посилки та передачі.

За рішеннями комісії установи ОСОБА_4 за час відбування покарання не довів свого виправлення, застосування до нього ст.81 КК України та ст.82 КК України вважає не доцільним.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_4 , останній був засуджений 06.01.2021 року Красноградським районним судом Харківської області за ст.ст.126-1,75 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком 2 роки.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 10.06.2021 року за ст.ст.126-1,71 ч.1 КК України за вчинення аналогічного злочину в період іспитового строку.

Зазначене свідчать про стійку тенденцію засудженого на небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого, виданої начальником майстерні ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання у ДУ «Хролівський виправний центр (№140) з 26.07.2023 року по теперішній час до оплачуваної праці не залучався у зв`язку з відсутністю робочих місць, за власною ініціативою залучався до робіт із благоустрою установи.

Відповідно до висновку №54 керівників служб установи щодо можливості залучення засудженого на роботах за межами установи (дільниці соціальної реабілітації) вважають залучення засудженого на роботи за межами установи не доцільним.

Згідно Витягу з протоколу №19 від 29.07.2022 року засідання комісії державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» по розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до суду на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Згідно Витягу з протоколу №1 від 10.01.2023 року засідання комісії державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» по розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.

Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Разом з тим, як вбачається в матеріалів особової справи на засудженого, останній за час відбування покарання в різних установах виконання покарань характеризувався здебільшого з посереднього боку та негативно, за нетактовну поведінку з представником адміністрації, порушення розпорядку дня, порушення правил користування мобільним телефоном, вживання спиртних напоїв притягався до дисциплінарних стягнень у виді попередження, доган, суворої догани (10.11.2021,01.12.2021,26.12.2021,18.07.2022, 29.11.2023). За весь час відбування покарання до засудженого було застосоване одне заохочення 25.09.2023 року за сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання судом не встановлено, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також, судом враховується, що 29.11.2023 на засудженого ОСОБА_4 було накладено стягнення у виді догани за порушення розпорядку дня і воно не погашено у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, матеріали справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення на протязі всього періоду відбування ним покарання, та не свідчать, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Красноградського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року та вважає клопотання засудженого таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22 квітня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1