печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000475, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчому судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Київською міською прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000475 від 27.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 з листопада 2021 року по 17.11.2023 працював на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції (з обслуговування житлового масиву Виноградар) Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі ГУ НП у м. Києві), а з 17.11.2023 на посаді начальника відділу превенції Подільського УП ГУ НП у м. Києві.

Так, слідчими СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001976 від 23.09.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оперативне супроводження в якому здійснюється працівниками сектору карного розшуку Подільського УП ГУ НП у м. Києві.

У невстановлений час та місці, але не пізніше 26.09.2023 у начальника сектору Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 за попередньою змовою зі службовими особами Подільського УП ГУ НП у м. Києві виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США від ОСОБА_7 за вчинення дій в інтересах останнього, а саме: повернення вилученого майна та зменшення обсягу обвинувачення.

Так, 26.09.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_7 за місцем розташування Подільського УП ГУ НП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 20, та повідомив, що може допомогти останньому із зменшенням обсягу висунутого обвинувачення, забезпечити зміну правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення на менш тяжке, з метою непризначення покарання, пов?язаного із позбавленням волі.

Також ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що з ним зв`яжеться довірена особа, яка повідомить усі необхідні деталі.

Після цього ОСОБА_7 звернувся до працівників правоохоронних органів та повідомив про незаконні дії працівників поліції.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, з метою прикриття своїх протиправних дій, до вчинення кримінального правопорушення залучив раніше знайомого йому ОСОБА_4 , який повинен був зустрічатись з ОСОБА_7 та висловити вимогу про надання неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США, яку потрібно надати трьома частинами, на що ОСОБА_4 погодився.

У подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний із ОСОБА_6 протиправний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, приблизно о 09 год. 45 хв. 09.10.2023 зустрівся з ОСОБА_7 поблизу будинку за адресою: м. Київ, пр-т Правди, 106, та в ході розмови повідомив останньому, що зможе вирішити питання про зміну кваліфікації, інкримінованого ОСОБА_7 , кримінального правопорушення. За вчинення дій в його інтересах, ОСОБА_7 мав передати ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 5000 доларів США.

Також в ході вказаної зустрічі ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 першу частину грошових коштів у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 09.10.2023 становить 36 580 (тридцять шість п`ятсот вісімдесят гривень) гривень.

В подальшому, в ході зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка відбулась 13.10.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, поблизу будівлі ВП № 2 Подільського УП ГУ НП у м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Межова, 11/12, останній, реалізовуючи спільний із ОСОБА_4 протиправний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підтвердив ОСОБА_7 , що він обізнаний з діями ОСОБА_4 , а також запевнив ОСОБА_7 у необхідності співпраці з ОСОБА_4 та його можливості забезпечити зміну правової кваліфікації, інкримінованого ОСОБА_7 діяння.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний із ОСОБА_6 протиправний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, приблизно о 12 год. 45 хв. 19.10.2023 поблизу будинку за адресою: м. Київ, вул. пр-т Правди, 66, зустрівся з ОСОБА_7 та у ході зустрічі отримав від ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди у сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 19.10.2023 становить 54 840 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сорок гривень) гривень.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний із ОСОБА_6 протиправний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, приблизно о 14 год 10 хв. 28.11.2023 поблизу будинку за адресою: м. Київ, вул. пр-т Правди, 102, зустрівся з ОСОБА_7 та у ході зустрічі отримав від нього третю частину неправомірної вигоди у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 28.11.2023 становить 90 550 (дев`яносто тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень) гривень.

Таким чином, начальник сектору Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими службовими особами Подільського УП ГУ НП у м. Києві, будучи працівником правоохоронного органу, одержали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в загальній сумі 5000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 181 970 (сто вісімдесят одна тисяча дев`ятсот сімдесят гривень) гривень за зменшення обсягу обвинувачення останньому.

Під час проведення 28.11.2023 за адресою: м. Київ, пр. Правди, 104/106, торговий центр «Ашан», затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 та проведення особистого обшуку у останнього, вилучено: грошові кошти в розмірі 2500 гривень, купюрами номіналом 500 гривень; мобільний телефон Apple Iphone А178 (IC: НОМЕР_1 ) чорного кольору; мобільний телефон Samsung SM G955 чорного кольору; картка пам`яті Micro SD 4 GB - 1 од.; сім-картка Life - 1 од.; мобільний телефон Fly чорного кольору - 1од.; мобільний телефон Nokia чорного кольору - 1 од.

Постановою прокурора від 28.11.2023 указані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначені вище вилучені речі та документи мають значення для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а відомості, які вони містять, можуть бути доказом під час судового розгляду.

Крім того, враховуючи, що вилучені при зазначеному вище обшуку речі є речовими доказами, які самостійно і в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення, є необхідність накласти арешт на зазначені речі та документи.

Крім того, указані речі можуть бути використані для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, тому є необхідність накласти арешт на зазначені речі та документи.

З урахуванням викладеного, прокурор просив задовольнити клопотання та накласти арешт на речі, що вилучені у ОСОБА_8 28.11.2023 під час затримання та обшуку останнього.

У судовому засіданні прокурор долучив протокол огляду від 19.12.2023, в якому зазначено, що проведеним оглядом матеріалів (речей які були вилучені у ОСОБА_8 ), речей, які можуть мати значення для досудового розслідування, не виявлено.

Власник майна ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Окрім того, на електронну адресу суду було подано заперечення від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 на вказане клопотання, в якому остання просить відмовити у накладені арешту на вилучені речі, оскільки вони не відповідають критеріям ст. 98 КПК України. Окрім того, адвокат зазначає, що вказані речі не підлягають спеціальній конфіскації та конфіскації, як додаткового виду покарання.

Дослідивши клопотання з долученими в його обґрунтування матеріалами, заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, дослідивши долучені в судовому засіданні матеріали, слідчий суддя надходить наступного висновку.

Другим слідчим відділом Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

28.11.2023 в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Київ, просп. Правди, 104/106, торговий центр «Ашан», було затримано ОСОБА_4 , та було проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: грошові кошти в розмірі 2500 гривень, купюрами номіналом 500 гривень; мобільний телефон Apple Iphone А178 (IC: НОМЕР_1 ) чорного кольору; мобільний телефон Samsung SM G955 чорного кольору; картка пам`яті MicroSD 4 gB - 1 од.; сім-картка Life - 1 од.; мобільний телефон Fly чорного кольору - 1од.;мобільний телефон Nokia чорного кольору - 1 од.

28.11.2023 постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000475 /а.м. 174-177/.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ, зокрема, у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року.

Також ЄСПЛ нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Прокурор зазначає про необхідність арешту майна з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

В свою чергу, слідчий суддя в ході розгляду справи дійшов висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з клопотання про накладення арешту вбачається, що, прокурор просить накласти арешт на майно, зокрема, з метою збереження речових доказів, оскільки речі та документи мають значення для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а відомості, які вони містять, можуть бути доказом під час судового розгляду.

В свою чергу, в ході судового засідання слідчим суддею було досліджено протокол огляду речей, які були вилучені в ході затримання ОСОБА_4 , від 19.12.2023. Так, із вказаного протоколу вбачається, що старшим оперуповноваженим ГУ з протидії системним загрозам управлінню державою Департаменту захисту національної державності СБ України ОСОБА_10 на виконання доручення прокурора Київської міської прокуратури було оглянуто вилучені у ОСОБА_4 речі та проведеним оглядом матеріалів, які можуть мати значення для досудового розслідування, не виявлено.

Таким чином, слідчий суддя вважає відсутніми підстави, передбачені ч. 3 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вилучені речі з метою збереження речових доказів, оскільки матеріалами клопотання не доведено, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України. В свою чергу винесена слідчим постанова про визнання майна речовим доказом є формальною та сама по собі не може достатньою мірою обґрунтовувати необхідність арешту майна.

В свою чергу при накладенні арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання має бути дотримано принципи розумності та співмірності. Слідчий суддя вважає, що ймовірність призначення в подальшому підозрюваному покарання у виді конфіскації майна на даній стадії провадження не є підставою вилучення у нього всіх наявних грошових коштів, оскільки такі потрібні для задоволення щоденних побутових потреб, харчування, сплати комунальних платежів, тощо, а також позбавлення підозрюваного можливості користування мобільним зв`язком.

Прокурором не доведено, що можуть настати будь-які негативні наслідки для кримінального провадження у разі незастосування арешту до вилучених у ОСОБА_4 сім-карток та мобільних телефонів, та що конфіскація такого мана в дохід держави можлива та доцільна.

З урахуванням викладених обставин, в даному випадку відсутні визначені абз. 2 ч. 3, ч. 5 ст. 170 КПК України підстави для накладення арешту на майно, яке вилучене 28.11.2023 у ОСОБА_4 в ході проведення особистого обшуку при затриманні в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Київ, просп. Правди, 104/106, торговий центр «Ашан», а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372,. 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Майно ОСОБА_4 , вилучене 28.11.2023 в ході проведення особистого обшуку при затриманні в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Київ, просп. Правди, 104/106, торговий центр «Ашан», повернути власнику, а саме:

- грошові кошти в розмірі 2500 гривень, купюрами номіналом 500 гривень;

- мобільний телефон Apple Iphone А178 (IC: НОМЕР_1 ) чорного кольору;

- мобільний телефон Samsung SM G955 чорного кольору;

- картка пам`яті MicroSD 4 gB - 1 од.;

- сім-картка Life - 1 од.;

- мобільний телефон Fly чорного кольору - 1од.;

- мобільний телефон Nokia чорного кольору - 1 од.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1