Справа № 541/1725/24
№ провадження 1-кп/541/210/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000453 від 25.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зуївці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2014 та 2018 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому що, 25.04.2024 близько 01 години 54 хвилини реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи поблизу автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 (координати 50.189, 33.752) діючи умисно, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, висловив пропозицію поліцейському СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів загальною сумою 100 доларів США за не вчинення дій в його інтересах, а саме не складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, з використанням наданих поліцейському СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 влади та службового становища, на що останній відповів категоричною відмовою.

У подальшому, поліцейський СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 усвідомлюючи, що дії ОСОБА_4 очевидно свідчать про пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, керуючись у своїх діях чинним законодавством, зокрема: Законами України «Про Національну поліцію» та «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, зателефонував на лінію «102», з метою фіксації протиправних дій, після чого протиправні дії останнього були припинені.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у здійсненні пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь- якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення: ч. 1 ст. 369 КК України, здійснення пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

08 травня 2024 року між заступником керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України визнав повністю, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердила добровільність укладення угоди та просила її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до нетяжких злочинів, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 369 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 : раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, свою вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину, військовослужбовця, за місцем проживання характеризується добре, має на утриманні неповнолітніх дітей, обставин, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., що буде достатньою мірою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 травня 2024 року, укладену між заступником керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.1 ст. 369 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08.05.2024 року покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Речовий доказ оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписами 0000000_000000_4534_0013, 0000000_000000_1535_0014, 0000000_000000_4535_0015, 0000000_000000_1351_0016 з нагрудних відеокамер (бодікамер) - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000453 від 25.04.2024 .

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1