Справа № 473/982/24
Номер провадження 1-кп/473/173/2024
У Х В А Л А

"29" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001166 від 30.10.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андрієво-Зорине Березанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, офіційно не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Білоречінська Краснодарського краю, громадянина України, офіційно не працює, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

1) 30.07.1996 Миколаївським обласним судом за ст.ст. 86-1, 93 п. «ж», 42 КК України (в ред. 1960 року) до 12-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.02.2004 звільненого з Черкаської ВК №62 на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 04.02.2004 в порядку ст.81 КК України (невідбута частина покарання - 2 роки 7 місяців 11 днів)

2) 09.11.2009 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.5 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна; 06.07.2015 звільненого у зв`язку із відбуттям строку покарання,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

28.02.2024 до суду від прокурора надійшли клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , запобіжних заходів у виді тримання під вартою строком на 60 діб, в обгрунтування яких прокурор посилається на наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а також вказує на тяжкість інкримінованих злочинів, обставини їх вчинення, дані про особи обвинувачених.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначені клопотання підтримала повністю та просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту або передати обвинуваченого на поруки.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник - адвокат ОСОБА_11 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 запобіжних заходів у виді тримання під вартою, заперечивши проти застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів у виді домашнього арешту або передачі обвинуваченого ОСОБА_8 на поруки.

Вивчивши клопотання та додані до них матеріали, з`ясувавши позиції учасників провадження, суд приходить до такого.

У відповідності з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу. 02.11.2023 обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою до 29.12.2023, які в подальшому продовжено, востаннє до 29.02.2024 включно.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8-ми до 12-ти років з конфіскацією майна або без такої; офіційно не працевлаштований, тобто, не має постійного джерела прибутку; раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні сукупності злочинів, один з яких є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8-ми до 12-ти років з конфіскацією майна або без такої; офіційно не працевлаштований, тобто, не має постійного джерела прибутку; раніше судимий; відносно нього в провадженні суду знаходиться інше кримінальне провадження.

Міри запобіжних заходів обвинуваченим були обрані з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів та даних про їх особи, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраних відносно обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою відпала, в судовому засіданні не встановлено.

На переконання суду, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли та продовжують існувати.

Так, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які мають враховуватися при вирішенні даного питання, а саме переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Під острахом отримання максимального покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ти років, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 можуть переховуватися від суду. Встановлено, що запобігання ризикам переховування обвинуваченого від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання запобіжного заходу у виді триманняпід вартою.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , знаючи один одного, а також потерпілого та свідків, які є їх знайомими, з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини, можуть негативно впливати на них шляхом залякування, погроз та іншого впливу, що може негативно впливати на об`єктивність їх подальших показань, що має суттєве значення по справі.

Окрім цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, про що свідчать обставини інкримінованого останнім кримінального правопорушення за ч.3 ст.289 КК України та зухвалість обвинувачених, яких не зупинило те, що дане правопорушення мало місце в центрі міста, де велике скупчення людей; до того ж, в провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться інше кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.3 ст.307 КК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запобіжних заходів у виді тримання під вартою, суд виходить з вимог п.4 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України, відповідно до яких запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, відповідно.

Відтак, з огляду на викладене, виходячи з необхідності уникнення ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків та іншого обвинуваченого, вчинення інших кримінальних правопорушень, з урахуванням тяжкості пред`явлених обвинувачень та суворості покарання, що загрожує обвинуваченим, даних про їх особи, а також приймаючи до уваги, що підстави, за яких відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 застосовано запобіжні заходи у виді тримання під вартою, не відпали, та ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, суд вважає доцільним продовжити останнім запобіжні заходи у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з цим, згідно з п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, суд вважає доцільним не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Окрім цього, 28.02.2024 від захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 до суду надійшло клопотання, в якому просить змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби (із забороною залишати будинок в нічний час) або передати останнього на особисті поруки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , В.Ізотову; від голови Вознесенської районної ради Миколаївської області ОСОБА_12 та депутата Вознесенської міської ради Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_13 надійшли заяви про взяття обвинуваченого ОСОБА_8 на їх особисті поруки; від керівника БО МБФ «ВОЛОНТЕР.ІН.ЮА» В.Ізотова надійшла заява про взяття обвинуваченого ОСОБА_8 на його особисту поруку або застосування щодо обвинуваченого запобіжний заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистої поруки, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст.177 КПК України), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука заснована на довірі до поручителя з боку слідчого судді, суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для підозрюваного, обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Допитаний в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_13 ( ОСОБА_12 та ОСОБА_14 до суду не з`явились) пояснив, що готовий взяти обвинуваченого ОСОБА_8 , з яким разом займався волонтерською діяльністю, під особисту поруку, та ручається за його належну процесуальну поведінку, зобов`язуючись за необхідності доставити його до суду на першу вимогу.

Вислухавши вказану вище особу, суд вважає, що хоча вона викликає довіру суду щодо її добропорядності та щирих намірів забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, однак, з урахуванням особи обвинуваченого, наявності передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, та відсутності обставин вважати, що вказані ризики зменшились або повністю відсутні, суд не вбачає реальної можливості з її боку суттєвого впливу на обвинуваченого та можливості забезпечення нею належної поведінки обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та забезпечення доставки обвинуваченого ОСОБА_8 до суду за першою вимогою, а тому, в задоволенні заяви ОСОБА_13 про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистої поруки слід відмовити, як в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Так, на переконання суду, застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 , а так само і до обвинуваченого ОСОБА_10 , інших, більш м`яких, ніж тримання під вартою запобіжних заходів (домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки не забезпечить їхньої належної процесуальної поведінки (в т.ч., не перешкоджатиме переховуванню від суду), а тому в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт також слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 180, 181, 182, 183, 314-316, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 запобіжних заходів у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 29.04.2024 включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 29.04.2024 включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби або передачу останнього на особисті поруки, а також заяви депутата Вознесенської міської ради Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_13 про взяття обвинуваченого ОСОБА_8 на особисті поруки, - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3