Справа № 671/2625/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

встановив:

12 жовтня 2023 року ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи військовозобов`язаним, з метою звірки облікових даних прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, цього ж дня, ОСОБА_3 був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , для проходження обстеження та медичного огляду, де пройшовши військово-лікарську комісію, за результатами проходження якої, визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби.

Встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали ОСОБА_3 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 12 жовтня 2023 року близько 17 години в приміщенні службового кабінету №12 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 останньому під розпис особисто вручено повістку на відправку та роз`яснено її зміст, а саме необхідність прибуття 14 жовтня 2023 року о 08 год 00 хв до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загальновійськовий полігон Збройних Сил України) в АДРЕСА_4 та проходження військової служби під час мобілізації, а також повідомлено про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації.

Разом з тим, після отримання вищевказаної повістки, ОСОБА_3 , діючи умисно, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , о 08 год 00 хв 14 жовтня 2023 року, тим самим ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

За згодою учасників кримінального провадження суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме, щодо фактичних обставин вчинення правопорушення, викладених у обвинувальному акті, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив обставини вчиненого кримінального правопорушення. Додав, що в нього наявні хвороби та він проходить лікування, що позбавляє його можливості на даний час проходити військову службу.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 336 КК України, а саме, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Доводи захисника про наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді визнання вини, щирого каяття обвинуваченого та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення судом оцінюються критично.

Так, матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження того, яким саме чином обвинувачений сприяв розкриттю даного кримінального правопорушення та в чому полягає його щире каяття, при тому, що сторона захисту на підтвердження наявності обставин, які позбавляють можливості обвинуваченого проходити військову службу, надала письмові докази про стан здоров`я обвинуваченого.

Саме по собі визнання вини, тим більше в даній категорії кримінальних правопорушень де винуватість особи загалом доводиться письмовими доказами, не може вважатися самостійною обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

Надані стороною захисту докази про наявність в обвинуваченого хвороб при підтвердженні військово-лікарською комісією придатності обвинуваченого за станом здоров`я до військової служби не можуть спростовувати факту вчинення даного кримінального правопорушення або пом`якшувати винуватість.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За таких обставин суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статі у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.

З приводу можливості застосування положень ст. 75 КК України суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є правом, а не обов`язком суду, яке застосовується при наявності відповідних умов.

Як зазначено ВС в постанові від 15.11.2023 № 641/1067/23 з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією рф та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений військовозобов`язаним умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

Суд повністю погоджується з даною правовою позицією і вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у даній справі створить в суспільства відчуття безкарності та не досягне мети і цілей кримінального покарання.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

Витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя