ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/396/23 Справа № 225/1277/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_10 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 30 листопада 2020 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0002016 за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 30.11.2020р.,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Новгородське м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, розлученого, не працює, є пенсіонером, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили. Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обрано. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано засудженому у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 30.11.2015 року по 02.10.2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на проведення експертизи №2420 від 03.12.2015 в розмірі 491,04 грн. Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду, 29.11.2015 року в період часу з 14 до 17 годин в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вживав спиртні напої з хазяїном цієї квартири ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час розпивання спиртних напоїв в зальній кімнаті зазначеної квартири, між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 розпочалася сварка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин один до одного. В ході вказаної сварки ОСОБА_11 та ОСОБА_7 кулаками почали наносити один одному удари по тілу, в тому числі і по обличчю, внаслідок чого ОСОБА_11 заподіяв ОСОБА_7 забій та крововилив м`яких тканин обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Через заподіяні ОСОБА_7 тілесні ушкодження, останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_11 , що виникли у нього за вищезазначених обставин, з метою протиправного спричинення смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_11 , бажаючи настання таких наслідків, пішов до кухні вказаної квартири, де взяв із шухляди кухонного столу ніж кухонний з рукояткою темного кольору загальної довжиною 257 мм та довжиною клинка 136 мм, з яким повернувся до зальної кімнати, де залишався ОСОБА_11 . Утримуючі в правій руці зазначений ніж, ОСОБА_7 , знаходячись поруч з ОСОБА_11 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_11 , наніс клинком зазначеного ножа не менш ніж 14 ударів по різних частинах тіла ОСОБА_11 , в тому числі в область спини, живота, обличчя, рук та грудної клітини.

Своїми злочинними діями, що виразилися в нанесенні ОСОБА_11 численних ударів зазначеним ножем по вказаних частинах тіла, ОСОБА_12 , заподіяв останньому :

- проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням лівої легені, стінки грудного відділу аорти, що супроводжувалось кровотечею у ліву плевральну порожнину (1800 мл), яке утворилось незадовго до смерті від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути кухонний ніж. Відносно живих осіб це поранення має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя;

- колото-різані рани м`яких тканин обличчя, передньої та задньої поверхні грудної клітки, в області лівого ліктьового суглобу, лівої кисті, які утворилися від дії колюче-ріжучого предмету у той же термін, та відносно осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- садни в області обличчя, лівої половини грудної клітки, лівого колінного суглобу та лівої гомілки, які утворилися в той же термін від дії тупих предметів або при ударі об такі предмети, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Подряпини на лівому передпліччі, які утворилися незадовго до смерті від дії загостреного предмету, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Після завдання ОСОБА_11 вищезазначеним ножем ударів по вказаних частинах тіла, ОСОБА_12 залишив ОСОБА_11 , в його квартирі, покинувши її.

Від отриманих тілесних ушкоджень, а саме: проникаючого колото- різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені, стінки грудного відділу аорти, крові у лівій плевральній порожнині, ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі за вказаною адресою в проміжок часу з 15 до 17 години. Причиною його смерті стала гостра крововтрата (1800 мл), зумовлена наявністю вищезазначеного проникаючого колото-різного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені та грудного відділу аорти. Настання смерті ОСОБА_11 знаходиться у прямому причинному зв`язку із даною травмою.

На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не погодився з рішенням суду вважаючи його несправедливим, необґрунтованим, який не відповідає фактичним обставинам. В обґрунтування вказує, що в мотивувальній частині вироку суд вказав спосіб та наслідки кримінального правопорушення про яке ніхто не розповідав, а слідством встановити не можливо, тобто виклав вигадану подію, не вказав докази захисту на підтвердження встановлених судом обставин, також мотиви неврахування окремих доказів. Вважає, що суд проігнорував покази свідків які були допитані в суді, які спростовують сфабриковані матеріали справи, а так само покази свідків не в повному обсязі вказані у вироку. Вказує, що потерпіла ОСОБА_13 , ще повідомила суду, що банківську картку, гроші, та інше слідчий не вніс в протокол, а дозволив їй забрати, крім понятих та слідчий групи на місці пригоди була дочка і зять, які з не були допитані. Вказує, що в судовому слідстві потерпіла відмовилася називати адресу де вона мешкала і з ким, так як будучи заміжньою з чоловіком не проживала, її та зятя алібі органом дізнання навмисно не розслідувалось, що викликає сумнів в невинності останніх і зацікавленості в засудженні іншої особи. Також вказує, що свідок ОСОБА_14 повідомила в суді, що коли вона прийшла в квартиру до ОСОБА_15 вона звернула увагу, що ОСОБА_15 не був п`яний, а був блідий видно у нього був струс мозку. Та вказала, що ОСОБА_16 напився з свідком ОСОБА_17 потім, коли викликав поліцію і швидку допомогу так як був вражений, що його друга вбили. Коли її привезли в будівлю поліції вона чула крик поліцейських і ОСОБА_15 та удари і сказала, що б поліцейські припинили бити ОСОБА_15 і дали йому проспатися. Вважає, що свідок ОСОБА_18 будучи слідчим по даній справі навмисно знищив електронний носій фіксації місця пригоди, та самостійно виготовив ксерокопією чорно білих фото фіксації крові, що б завести суд в оману, тобто штучно створив винність ОСОБА_15 . Крім того повідомив суду, що 29.11.15 кров не була виявлена бо була погана видимість, але це спростовується показами експерта, яка повідомила що огляд місця події висвітлювався штучним світлом була хороша видимість. Вважає, що звинувачення навмисно не надало до суду електронний носій де зафіксовано місце пригоди, що вказує на фальсифікацію обвинувачення, так як цей носій підтвердив б не винність підсудного. Вважає, що суд перекрутив підстави клопотання про визнання неприпустимими доказами протоколи огляду місця пригоди від 29.11.15 та 01.12.15, оскільки вони вказувалися як сфабриковані, а суд вказав у вироку іншу підставу. Вважає, що покази свідка ОСОБА_19 , спростовує час вбивства потерпілого на яке вказує звинувачення, оскільки вона пояснила, що приблизно в 19-00 або початок восьмого у сусіда з верху в квартирі АДРЕСА_4 гр. ОСОБА_20 почули стукіт кілька разів. Вказує, що досліджені в суді докази у вигляді протоколів, висновків СМЕ не підтвердила винність ОСОБА_7 , а тільки зафіксувала вбивство потерпілого. Вважає, що умисно не проведено експертизи вилучених ножів та не встановлено в судовому слідстві знаряддя вбивства. Просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження.

Також на вказаний вирок суду прокурор ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування вказує, що судом встановлено, але при призначенні покарання належно не враховано, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, що посягає на життя людини, наслідком злочинних дій ОСОБА_7 стало позбавлення людини життя, що є не тільки кримінально караним діянням, а й порушенням ст.27 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Вказує, що наслідки вчиненого ОСОБА_15 кримінального правопорушення є незворотнім, що свідчить про підвищену небезпеку вчиненого. Зазначає, що підвищений ступінь суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення свідчить те, що воно було вчинено особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та зазначена обставина у п. 13 ст.67 КК України визначена такою, що обтяжує покарання. Вказує, що обвинувачений, будучи особою працездатного віку, не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела прибутку не має, за місцем проживання характеризується задовільно. Зауважує, що в строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.12.2015 по 02.10.2017, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015) із розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Тобто фактично ОСОБА_7 на даний час відбуто майже половину призначеного судом першої інстанції покарання. Вважає, що покарання, яке фактично належить відбути ОСОБА_7 не буде для нього необхідним й достатнім для виправлення та не виконає своєї превентивної функції. При апеляційному перегляді вироку у судовому засіданні згідно з ч.3 ст.404 КПК України вважає за доцільне дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 . Просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі. В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора та заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Подія кримінальних правопорушень та винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджено доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Судом був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченого та доводам його захисника, які були надані в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції не визнав своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні вказавши, що 29.11.2015 приблизно в 12.00 годин перебував вдома, коли йому зателефонував ОСОБА_11 , попросив прийти до нього та купити горілку. Він через 20-30 хвилин підійшов до під`їзду ОСОБА_11 , який скинув йому скріплені прищіпкою банківську карту, пін-код та ключі від під`їзду. ОСОБА_7 зняв з банкомату 200 гривень, купив одну пляшку горілки «Хлібний дар» та прийшов до квартири. В квартирі ОСОБА_11 був безлад, його обличчя було в саднах. На питання, що з ним трапилось, він так і не розповів. Після розпиття ними купленої горілки на кухні, ОСОБА_11 , знову попросив обвинуваченого сходити до магазину. ОСОБА_7 купив ще одну пляшку горілки, ключі та гроші, що залишились він віддав. Другу пляшку горілки вони розпивали в залі та дивились телевізор. Через деякий час обвинувачений заснув, коли прокинувся то відчув, що його вдарили по голові. ОСОБА_11 в кімнаті не було і він вийшов з квартири, залишивши там куртку та телефон. Біля квартири він зустрів чоловіка циганської або кавказької національності, який відразу його вдарив в обличчя, ймовірно яким-то предметом. Удар був сильний, з носа потекла кров, яку він витер одягненим на ньому светром, в голові запаморочилось. ОСОБА_7 сів на сходи в під`їзді та сидів там деякий час, оскільки погано себе почував, періодично втрачав свідомість. В цей час мимо проходив сусід ОСОБА_21 , який увімкнув світло. Близько 16.30 обвинувачений пішов додому. Через деякий час до нього прийшов приятель ОСОБА_22 , ОСОБА_14 та його матір. ОСОБА_14 та мати ОСОБА_23 вирушили до ОСОБА_11 , щоб забрати куртку та мобільний телефон, але двері в квартиру їм не відчинили. Близько 20.00 год. обвинувачений разом з матір`ю знову пішли до ОСОБА_11 , зайшли до квартири, двері якої були відчинені. ОСОБА_11 лежав на підлозі в крові, пульсу в нього не було. ОСОБА_7 побіг до сусідів ОСОБА_24 , яких попросив викликати швидку та поліцію. Після чого обвинувачений пішов до знайомого ОСОБА_25 , який проживав неподалік, розповів йому про те, що сталось з ОСОБА_11 та випив з ним пляшку горілки. Через деякий час ОСОБА_7 забрали у відділ працівники поліції.

Незважаючи на займану обвинуваченим ОСОБА_7 позиції, що виразилась у не визнанні себе винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України, показання обвинуваченого у частині, що він не причетний до вбивства ОСОБА_11 та його тілесні ушкодження спричиненні чоловіком циганської або кавказької національності на думку апеляційного суду вказані покази протирічать іншим доказам по справі, які в повній мірі підтверджують винність ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині при обставинах вказаних у вироку, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.115 КК України, а саме:

Показам потерпілої ОСОБА_26 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_11 , але останній час не проживала з ним, оскільки він часто вживав алкогольні напої, але спілкувалась з ним, навідувалась до квартири. 27.11.2015 року їх онуку був день народження, після чого ОСОБА_11 декілька днів вживав алкогольні напої. Зранку 29.11.2015 року ОСОБА_11 відправив смс-повідомлення, щоб вона передзвонила, оскільки в нього на рахунку мобільного телефону не було грошей. З розмови по мобільному телефону вона зрозуміла, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, але пообіцяв їй, що зараз ляже відпочивати та більше пити не буде, оскільки чекає на приїзд сина з м. Макіївки. Дуже часто ОСОБА_11 вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_7 , його другом з дитинства, але на момент дзвінка, він сказав, що був вдома сам. Вони домовились, що якщо ОСОБА_11 не буде п`яний, після обіду вона до нього приїде. Потерпіла дзвонила ОСОБА_11 до обіду декілька разів, але він не відповів, вона подумала, що він відпочиває, близько 19.00 годин вечора зателефонувала знову, але так і не відповів.

Близько 20.00 годин їй зателефонували сусідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 та повідомили, що напевно ОСОБА_11 вбили. Вона зателефонувала своїй доньці та ОСОБА_7 , щоб дізнатися, що трапилося, але той не відповів. Потім потерпіла з донькою приїхали до квартири ОСОБА_11 , на той час там вже були працівники поліції. Квартира була відкрита, ключ був у замку двері, ОСОБА_11 лежав на підлозі у крові, навколо був безлад, нібито внаслідок бійки. ОСОБА_26 дала дозвіл на огляд речей в квартирі, при огляді біля трупу були виявлені чорна шкіряна куртка ОСОБА_7 та його мобільний телефон.

Також потерпіла повідомила, що сусідка ОСОБА_29 бачила, як в обідній час ОСОБА_11 скидував з квартири на вулицю ОСОБА_7 ключі та нібито гроші, скріплені прищепкою, оскільки відкрити двері під`їзду можна було тільки ключами. Ключів від домофону було тільки двоє, у неї та у ОСОБА_11 . Після того, що сталось, їй стало відомо, що з картки Ощадбанку ОСОБА_11 були зняті грошові кошти.

Показам свідка ОСОБА_25 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який у судовому засіданні пояснив, що проживає по АДРЕСА_5 , добре знає обвинуваченого. Увечері близько 20.00 годин 29 листопада 2015 року, був удома та до нього прийшов ОСОБА_7 , в якого були побої на обличчі та на руці, на светрі були плями крові. На питання ОСОБА_25 що з ним сталось, відповів, що його побили особи, схожі на циган. ОСОБА_7 шукав свою куртку, не знайшовши її, пішов до ОСОБА_11 . Через 20 хвилин ОСОБА_7 повернувся та повідомив, що ОСОБА_11 мертвий та сказав, що зателефонував матері. Через деякий час прийшла мати ОСОБА_7 та принесла йому чистий одяг, щоб той переодягнувся. ОСОБА_25 та ОСОБА_7 купили та розпили пляшку горілки, після чого його забрала мати.

Показам свідка ОСОБА_30 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який у судовому засіданні пояснив, що 29.11.2015 року в будинку по АДРЕСА_6 , приблизно з 16.00 до 17.00 він спускався сходами на прогулянку з дитиною, між 4 і 5 поверхом побачив ОСОБА_7 , який сидів на сходинках біля квартири ОСОБА_11 , він був в світлому светрі, на обличчі була подряпина. ОСОБА_31 його обійшов, включив світло. ОСОБА_7 попросив у нього сигарету, він сказав йому, що не курить. Далі ОСОБА_31 вийшов з дитиною на вулицю, дійшов до останнього під`їзду та побачив, що ОСОБА_7 теж вийшов на вулицю, стояв біля під`їзду, після чого кудись пішов. Додому ОСОБА_31 повертався вже ввечері, близько 20-21 години, в під`їзді була тиша, тільки наступного дня він дізнався про смерть ОСОБА_11 .

Показам свідка ОСОБА_14 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 знімає у її доньки квартиру. 26.11.2015 року вона відзначала день народження, де був присутній і ОСОБА_7 . Після цього, він декілька днів вживав алкогольні напої, але 29.11.2015 року повинен бути удома і чекати на дзвінок з роботи. В цей день їй зателефонувала мати ОСОБА_7 і сказала, що він пішов до ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_14 подзвонила йому та в телефонній розмові ОСОБА_7 їй сказав, що вживати алкоголь не буде, піде щось допомогти ОСОБА_11 .

Через деякий час, коли ОСОБА_14 знову зателефонувала ОСОБА_7 , який вже був напідпитку та пообіцяв, що зараз прийде до неї. Вже ввечері до під`їзду прийшов ОСОБА_7 та подзвонив в домофон, ОСОБА_14 по голосу зрозуміла, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння і не відкрила двері. Хвилин через 10-15 зателефонувала мати ОСОБА_7 та повідомила їй, що той прийшов роздягнений, без куртки, ключів та телефону. ОСОБА_14 відразу прийшла до них додому та побачила, що у обвинуваченого на носі та за вухом була кров, светр зліва теж був в крові, під оком була гематома та розбита голова. Вона почала його розпитувати, що з ним сталось, на що він відповів, що на вулиці його хтось побив. ОСОБА_14 підняла йому футболку, але побоїв під нею не було, в грязі він теж не був. Вона подумала, що він побився з ОСОБА_11 , але той запевнив її, що його побив якийсь циган.

Потім до ОСОБА_7 прийшов ОСОБА_22 , ОСОБА_14 з матір`ю ОСОБА_7 залишили їх вдома та пішли до ОСОБА_11 за одягом та речами. Вони стукали до квартири, але ніхто не відкрив, ОСОБА_14 пішла додому. Хвилин через 15-20 подзвонила мати ОСОБА_7 та повідомила, що вони знову разом підуть до ОСОБА_11 за речами. Через такий же проміжок часу вона їй знову подзвонила та повідомила, що ОСОБА_11 мертвий та вона викликала швидку та поліцію.

ОСОБА_14 , як власницю квартири, де проживав ОСОБА_7 декілька разів за вечір та ніч просили прийти на обшук. Коли вона йшла назад додому, по дорозі побачила ОСОБА_7 , який був дуже сильно п`яний. Потім вона поїхала до відділення поліції давати показання, ОСОБА_7 вже був затриманий та його допитували.

Показам свідка ОСОБА_32 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який у судовому засіданні пояснив, що 29.11.2015 року близько 19.30 год. в домофон подзвонив ОСОБА_7 , попросив відкрити двері в під`їзд, сказав, що прийшов до ОСОБА_11 . Приблизно через 10 хвилин в двері квартири ОСОБА_32 постукали ОСОБА_7 разом зі своєю з матір`ю. У нього був забруднений светр з лівого боку кров`ю, руки теж були крові, під оком свіжа гематома. ОСОБА_7 сказав, що на вулиці його побили цигани. У матері обвинуваченого в руках був темний светр. Вони попросили викликати поліцію, так як ОСОБА_11 вбили. ОСОБА_33 покликав ОСОБА_34 , вона подзвонила в поліцію. ОСОБА_7 , піднявся поверхами вище. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_7 був сильно п`яний, обурювався на їх адресу.

Показам свідка ОСОБА_35 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка у судовому засіданні пояснила, що 29.11.2015 року в обідній час бачила, як ОСОБА_11 скинув ОСОБА_7 , одягненому в чорну шкіряну куртку, на прищепці ключі. Ввечері, близько 20.00 годин в домофон подзвонив ОСОБА_7 , сказав, що прийшов до ОСОБА_11 . Через деякий час в їх квартиру постукали ОСОБА_7 та його мати, попросили викликати поліцію, оскільки ОСОБА_11 був мертвий. У ОСОБА_7 руки були в крові, на грудях і рукаві теж була кров, під оком синець. Він сказав, що його побили на вулиці. Коли ОСОБА_36 бачила його через вікно в обід, синця у обвинуваченого не було. Коли приїхала поліція, ОСОБА_36 була присутня в квартирі ОСОБА_11 при огляді.

Показам свідка ОСОБА_22 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який у судовому засіданні пояснив, що вранці 29.11.2015 року подзвонив ОСОБА_7 та домовився про зустріч з ним, він сказав, що знаходиться у ОСОБА_11 , але скоро підійде, по голосу був трошки напідпитку. ОСОБА_22 хотів його провідати і прийшов до нього додому близько 18.00 год. ОСОБА_7 знаходився на дивані, у нього під оком була гематома, на бильці дивану лежав светр, забруднений кров`ю. На питання ОСОБА_22 , що з ним трапилось, він відповів, що не пам`ятає. До кімнати зайшла мати ОСОБА_7 та питала в нього, де його куртка та телефон, після чого вони пішли шукати загублені речі.

Свідок ОСОБА_23 , мати обвинуваченого, у судовому засіданні відмовилась від дачі показань, відповідно до ст.63 Конституції України.

Крім того вина підтверджується письмовими доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.11.2015 року, місцем події є двокімнатна квартира АДРЕСА_7 . При огляді зазначеної квартири виявлено труп ОСОБА_11 з чисельними ранами та пошкодженнями, який було направлено у відділення СМЕ м.Дзержинська. Також виявлено та вилучено ніж з білою пластиковою рукояткою, ніж з чорною пластиковою рукояткою з плямами на клинці ножа речовини червоного кольору, куртку шкіряну чорного кольору з сірниковим коробком, пачкою цигарок «ROTHMANS», прищіпкою, ключем з брелком та мобільним телефоном «SAMSUNG-DUOS», недопалком цигарок «ROTHMANS», сліди рук у кількості 4 шт. (а.с.107-119, т.1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.11.2015 року, оглянуто квартиру АДРЕСА_8 . Під час огляду виявлено та вилучено светр з полосами зі слідами бурого кольору (а.с.120, т.1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.12.2015 року, оглянуто кухню в квартирі АДРЕСА_9 . Під час огляду виявлено та вилучено мобільний телефон «SAMSUNG» у корпусі стального кольору, який, зі слів ОСОБА_26 , яка приймала участь у огляді, належав ОСОБА_11 (а.с.121-123, т.1).

Відповідно до протоколу огляду від 03.12.2015, оглянуто предмети, вилучені під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002016 від 29.11.2015 року, а саме: паперовий пакунок з ножем кухонним з білою рукояткою, недопалок з білим фільтром, куртка шкіряна чорного кольору, футболка темно-синього кольору, сорочка світло-сірого кольору, штани спортивні темно-синього кольору, труси-шорти сірого кольору, два аптечних згортки зі зрізами нігтьових пластин та п`ять аптечних згортків зі зразками волосся від трупу ОСОБА_11 ; светр сірого кольору в смужку, рушник в жовто-блакитну смужку та джинсові штани темно-синього кольору (а.с.126-138, т.1).

Відповідно до протоколу огляду від 04.12.2015, оглянуто мобільні телефони «SAMSUNG-DUOS» в корпусі чорного кольору та мобільний телефон «SAMSUNG» в корпусі сірого кольору, вилучені під час розслідування, які належать ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та дзвінки в журналі викликів в зазначених телефонах (а.с.139, 140, т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 166 від 15.12.2015 року, причиною смерті ОСОБА_11 стала гостра крововтрата, зумовлена наявністю проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені та грудного відділу аорти. Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в проміжок часу з 15 до 17 години. Усього на його тілі було виявлено 14 колото-різаних та різаних ран, 3 подряпини на лівому передпліччі (дія колюче-ріжучого предмету), 4 садна на обличчі, 1 садно на грудній клітці ліворуч, по 1 садну в області лівого колінного суглобу та лівої гомілки (дія тупих предметів), по одному синцю в стадії загоювання в області лівого стегна та правого колінного суглобу (дія тупих предметів). Для утворення зазначених ушкоджень було необхідне прикладання сили, достатньої для їх утворення. Наявні колото-різані та різані ушкодження на тілі ОСОБА_11 могли утворитися як від дії одного колюче-ріжучого предмету, та і декількох аналогічних предметів. Наявність колото-різаних та різаних ран на лівій кисти, в області лівого ліктьового суглобу може свідчити про те, що потерпілий намагався боронитися від нападу, захищаючись рукою. При судово- токсикологічному дослідженні у крові трупа ОСОБА_11 знайдений спирт етиловий у кількості 4,01 %, що відповідаю важкому ступеню алкогольної інтоксикації (а.с.141-146, т.1);

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 180 від 30.11.2015 року, на тілі ОСОБА_37 виявлений забій та синець м`яких тканин обличчя, які утворились внаслідок ударної дії тупих предметів, можливо в строк та при обставинах, вказаних ним (а.с.147, т.1).

Згідно з актом амбулаторної комплексної судової психолого- психіатричної експертизи № 868 від 23.12.2015 року, у ОСОБА_7 виявлено психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром алкогольної залежності (хронічний алкоголізм). В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, не знаходився в стані фізіологічного афекту. На теперішній час він хронічним психічним захворюванням не страдає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в застосуванні примусових мір медичного характеру не потребує (а.с.151,152 , т.1).

Згідно з висновком судово-медичної молекурярно - генетичної експертизи №19 від 09.02.2016 року, препарати ДНК, виявлені із слідів на рукоятці кухарської лопатки, являють собою ДНК чоловічої статевої належності. Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання їх генотипу з генотипом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ДНК крові на рукоятці кухарської лопатки може походити від ОСОБА_7 з ймовірністю не менше 99,99 % (а.с.153-157, т.1).

Згідно з висновком судової цитологічної експертизи №29 від 13.01.2016 року, кров в слідах на ножі (об`єкти №1,2) могла походити можливо і від потерпілого ОСОБА_11 , беручи до уваги його групову характеристику крові, даних про походження слідів крові на ножі від ОСОБА_7 не отримано (а.с.158-161, т.1).

Згідно з висновком судової імунологічної експертизи № 2035 від 25.12.2015 року, враховуючи групову приналежність крові ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , а також результати серологічного дослідження слідів крові об`єктів №1-4 (змиви з підлоги, з внутрішньої поверхні шухляди кухонного столу, з поверхні металевої ручки шухляди кухонного столу, на кухарській лопатці) ці сліди належать, можливо ОСОБА_7 , крім того, в цих слідах можливий лише домішок крові ОСОБА_11 (а.с.162-165, т.1).

Відповідно до висновків судової імунологічної експертизи №2033 від 18.12.2015 року та № 2032 від 18.12.2015 року, досліджено групову належність крові ОСОБА_7 та ОСОБА_11 (а.с.166-169, т.1).

Згідно з висновком судової дактилоскопічної експертизи №2420 від 03.12.2015 року, сліди пальця руки, зафіксовані на відрізках стрічки технічної (1,2), виявлені та вилучені при огляді місця події 29.11.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 , залишені ОСОБА_7 (а.с.170-176, т.1).

Згідно з висновком судової імунологічної експертизи № 2034 від 24.12.2015 року, на доставлених для дослідження рушнику, светрі, джинсових штанах, сліди крові належать, можливо ОСОБА_7 , крім того, в цих слідах можливий домішок крові ОСОБА_11 (а.с.178-182, т.1).

Згідно з висновком судової-медичної експертизи № 103-МК від 01.02.2016 року, пошкодження №3,5,6 на шматках шкіри з передньої поверхні грудної клітини та зі спини ОСОБА_11 могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу ножа (а.с.183-188, т.1).

Згідно з висновком судової-медичної експертизи № 30-МК від 11.01.2016 року, пошкодження №3,5,6 на шматках шкіри з передньої поверхні грудної клітини та зі спини ОСОБА_11 є колото-різаними ранами, які заподіяні плоским колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більше 20 мм та 15 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм. Дослідженні пошкодження могли бути спричинені як одним травмуючим знаряддям, так і декількома зі східними конструктивними особливостями (а.п.189-192, т.1).

Згідно з висновком судової-медичної експертизи № 29-МК від 11.01.2016 року, згідно з яким пошкодженні №3,5,6 на шматках шкіри з передньої поверхні грудної клітини та зі спини ОСОБА_11 є колото-різаними ранами, які заподіяні плоским колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більше 20 мм та 15 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм (а.с.189-192, т.1).

Відповідно до постанови про приєднання предметів до справи як речових доказів від 16.02.2016, до кримінального провадження № 0002016 від 29.11.2015, у якості речових доказів приєднані: ніж кухонний з білою рукояткою пластиковою; ніж кухонний з чорною рукояткою пластиковою; шкіряна куртка чорного кольору, в кишені якої знаходиться пачка з-під цигарок з трьома цигарками «Rothmans», брелок жовтого кольору з ключем металевим, коробок з сірниками, причіпка дерев`яна; мобільний телефон «Samsung- Duos» чорного кольору з двома сім-картами; недопалок з написом «Rothmans»; конверт з чотирма слідами рук; светр світло-сірого кольору в смужку; рушник в смужку жовто-блакитного кольору; марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору з внутрішнього боку висувної шухляди кухонного столу; марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору з поверхні ручки висувної шухляди кухонного столу; марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору з підлоги в кухні; тампон контрольної марлі; кухарська лопатка з білою пластиковою рукояткою; мобільний телефон «Samsung» з сім-картою МТС; джинсові штани темно-сірого кольору з етикеткою HUGO BOSS; футболка чоловіча темно-синього кольору; зрізи ногтових пластин від трупу ОСОБА_11 ; зразки волосся від трупу ОСОБА_11 ; сорочка світло-сірого кольору з пошкод женнями; спортивні штани темно-синього кольору; труси-шорти сірого кольору; два клаптя шкіри з ранами від трупу ОСОБА_11 ; марлевий тампон зі зразком крові підозрюваного ОСОБА_7 ; зрізи нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_7 .

На підставі викладеного колегія суддів вважає безпідставними та надуманими доводи апеляційної скарги, що суд у вироку виклав вигадану подію, вказавши спосіб та наслідки кримінального правопорушення про яке ніхто не розповідав, а слідством встановити не можливо, та про не причетність ОСОБА_7 до вбивства ОСОБА_11 , оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказами.

Обвинувачений ОСОБА_7 свідомо знав про можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_11 та бажав настання цих наслідків, це підтверджується характером дій ОСОБА_7 , який наніс клинком ножа не менш ніж 14 ударів по різних частинах тіла ОСОБА_11 , в тому числі в область спини, живота, обличчя, рук та грудної клітини.

Доводи апеляційної скарги, що суд проігнорував покази свідків які були допитані в суді та доводи, що показання свідків не в повному обсязі вказані у вироку, є безпідставними, оскільки таке джерело доказів суд відображає в тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні. Якщо зі змісту технічних записів судових засідань випливає, що показання свідків викладено у вироку з достатньою повнотою, без зайвої деталізації, відображено сутнісну (змістовну) складову показань, що має значення для встановлення судом обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні за приписами ст. 91 КПК, то це свідчить про відсутність порушень вимог кримінального процесуального законодавства.

Така позиція узгоджується з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №754/10882/17, провадження № 51-1223км22.

Доводи апеляційної скарги, що потерпіла ОСОБА_13 відмовилася називати адресу де вона мешкала і з ким, так як будучи заміжньою з чоловіком не проживала, та на місці пригоди була дочка і зять які з не були допитані і алібі ОСОБА_13 та її зятя органом дізнання навмисно не розслідувалось, що викликає сумнів в невинності останніх і зацікавленості в засудженні іншої особи, є безпідставними, оскільки вказане є лише припущеннями захисника, який не надав жодних доказів причетності вказаних осіб до вбивства ОСОБА_11 та розцінюються апеляційним судом як спосіб захисту, спрямований на уникнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_15 не був п`яний оскільки про це вказувала свідок ОСОБА_14 яка повідомила в суді, що коли вона прийшла в квартиру до ОСОБА_16 вона звернула увагу, що ОСОБА_15 не був п`яний, а напився він потім з свідком ОСОБА_17 , є безпідставними, оскільки вживання алкоголю ОСОБА_7 , ще до вбивства потерпілого ОСОБА_11 , підтверджуються чисельними показами свідків, як самим свідком ОСОБА_14 , яка в суді першої інстанції вказувала, що 29.11.2015 року їй зателефонувала мати ОСОБА_7 і сказала, що він пішов до ОСОБА_11 , та коли ОСОБА_14 вдруге зателефонувала ОСОБА_7 він був напідпитку, а у ввечері коли ОСОБА_7 прийшов до під`їзду та подзвонив в домофон, ОСОБА_14 по голосу зрозуміла, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння і не відкрила двері.

Також факт вживання алкогольніх напоїв не заперечував і сам ОСОБА_7 вказавши, що він купив одну пляшку горілки «Хлібний дар» та прийшов до квартири ОСОБА_11 і вони розпили куплену горілку на кухні.

А вживання ОСОБА_7 спиртних напоїв зі свідком ОСОБА_17 не спростовує, перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_18 будучи слідчим по даній справі навмисно знищив електронний носій фіксації місця пригоди та самостійно виготовив ксерокопією чорно білих фото, що б завести суд в оману, тобто штучно створив винність ОСОБА_7 є безпідставними.

Додані до протоколу фото таблиці, складені відповідно до вимог ст.105 КПК України, так як вказана норма не зазначає обов`язку виготовлення фото таблиці у кольоровому вигляді, на фототаблицях містяться пояснювальні надписи та підписи слідчого.

Так дійсно як зазначає сторона захисту, слідчим ОСОБА_18 в ході оформлення результатів проведення оглядів місця події від 29.11.2015 року та від 01.12.2015 року не додано до матеріалів справи, відповідно до вимог ст.107 КПК України, оригінальні примірники технічних носіїв інформації, проте оскільки застосування фотозйомки під час проведення оглядів не обов`язкове, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про допустимість цих доказів, виходячи з наступного.

Так, постановою судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09 червня 2016 року чітко надано трактування умов для визнання доказів недопустимими.

Частиною 1 ст.87 КПК передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, а також, будь-які докази, здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Згідно п.3 Постанови Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватись недопустимими, а натомість, надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому ст.89 КПК.

Судом зауважено, що отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз положень частини другої ст.87 в редакції від 13 квітня 2012 року дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.

Згідно ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Трактування терміну проникнення визначено ст.311 Цивільного кодексу України, - це входження до нього попри волі фізичної особи або інших осіб.

Відповідно до ст.ст.238 КПК України одночасно з оглядом місця події, житла чи іншого володіння особи може здійснюватись огляд трупа.

Згідно наданих суду показань потерпілою ОСОБА_26 , права на недоторканість її житла під час огляду приміщення 29.11.2015 не порушено, оскільки вона не заперечувала проти огляду та добровільно надала на це письмову згоду, що передбачено п.1 ст.233 КПК України.

Аналогічним чином, не порушено право на недоторканість житла під час огляду приміщення 01.12.2015, оскільки огляд житлового приміщення 01.12.2015 був проведений за ініціативою потерпілої ОСОБА_26 , яка сама просила слідчого повторно оглянути квартиру з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вбивства її чоловіка та на час приїзду слідчого на місце виявлення трупа ОСОБА_11 , знаходилась біля квартири та сама відчинила двері.

Вказане свідчить про відсутність збоку слідчого діянь, які порушують основоположні свободи людини.

Також, не порушено право на недоторканість житла під час огляду приміщення 29.11.2015, оскільки огляд житлового приміщення був проведений за добровільної письмової згоди ОСОБА_14 .

Вказане свідчить про відсутність фактів проникнення попри волі ОСОБА_26 та ОСОБА_14 у житлові приміщення слідчих для проведення 29.11.2015 та 01.12.2015 слідчих дій.

Виходячи з аналізу Постанови судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09 червня 2016 року можна зробити висновок, що саме дії, щодо порушення права ОСОБА_26 та ОСОБА_14 на повагу до приватного і сімейного життя, передбаченого ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а не власне факт проведення огляду місця події - житлового приміщення без ухвали слідчого судді, а лише на підставі добровільної згоди власника житла, може бути визнано істотним порушенням прав людини і його основоположних свобод.

Таким чином, тлумачення зазначених норм права, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України дає підстави дійти висновку про відсутність порушень прав і свобод при проведенні огляду місць події згідно протоколів огляду від 29.11.2015, 01.12.2015, а відтак, і відсутність підстав вважати недопустимими докази.

На підставі викладеного також є безпідставними доводи апеляційної скарги захисника, що суд перекрутив підстави клопотання про визнання неприпустимими доказами протоколи огляду місця пригоди від 29.11.15 та 01.12.15, оскільки суд дав оцінку цим доказам і прийшов до аргументованого висновку про відсутність підстав вважати їх недопустимими докази.

Також доводи апеляційної скарги, що огляд місця події висвітлювався штучним світлом і була хороша видимість, не доводять, що слідчий штучно створив докази вини ОСОБА_7 , та не вказують на незаконність рішення провести, ще одного огляду місця події 01.12.2015 року при кращому освітлені, при денному світлі з 12 години до 12 години 40 хвилин, оскільки огляд місця події 29.11.2015 року був проведений при штучному світні з 21 години 50 хвилин до 22 години 40 хв.

Крім того згідно наявних матеріалів справи, другий огляд місця події 01.12.2015 року був проведений за ініціативою потерпілої ОСОБА_26 , яка сама просила слідчого повторно оглянути квартиру з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вбивства її чоловіка та на час приїзду слідчого на місце виявлення трупа ОСОБА_11 , знаходилась біля квартири та сама відчинила двері, ключів від квартири у слідчого не було, тому і не було можливості проникнути до квартири для штучного створення доказів.

Доводи, що захистом надавши до суду кольорові фотознімки було підтверджено фабрикування кримінального провадження, є також безпідставними, оскільки на вказаних фотознімках з проведених оглядів місця події від 29.11.2015 року та від 01.12.2015 року зафіксовані різні об`єкти тому їх порівняння не підтверджують доводи захисника.

Також стороною захисту не надано відомостей з яких підстав та із яким умислом слідчий ОСОБА_18 міг штучно створити винність ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги, що за фактом фальсифікації матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 було порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.366, ч.2 ст.372 КК України та розслідування проходить до теперішнього часу, є безпідставними, оскільки постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську ОСОБА_38 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.372 КК України. Та вказана постанова є чинною.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги, що покази свідка ОСОБА_19 спростовують час вбивства потерпілого на яке вказує звинувачення, оскільки, як вказує апелянт, вона приблизно в 19-00 або початок восьмого у сусіда з верху в квартирі АДРЕСА_4 гр. ОСОБА_20 почула стукіт кілька разів, на думку апеляційного суду, таке твердження захисника ніяк не спростовує час смерті потерпілого ОСОБА_11 , оскільки апелянт не зазначає, що ОСОБА_19 бачила ОСОБА_11 або чула саме його голос, у зазначений час, а вказує, що ОСОБА_19 лише чула стукіт з іншої квартири. Вказані домисли апелянта повністю спростовуються іншими доказами по справі, зокрема висновком судово-медичної експертизи № 166 від 15.12.2015 року, згідно якої смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в проміжок часу з 15 до 17 години.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника, що досліджені в суді докази у вигляді протоколів, висновків СМЕ не підтверджують винність ОСОБА_7 , оскільки вказані докази оцінюються судом у сукупності з іншими доказами по справі, та як вказує захисник вони зафіксовують вбивство потерпілого, а саме судово-медичні експертизи трупів проводиться з метою встановлення причини смерті, наявності, характеру і механізму виникнення тілесних ушкоджень, часу настання смерті, що є важливою частиною при розгляді справ даної категорії. Оскільки без належного встановлення причини смерті, наявності характеру і механізму виникнення тілесних ушкоджень, часу настання смерті, не можна встановити і об`єкт злочину, що у даному випадку є життя іншій людині.

Доводи апеляційної скарги, що умисно не проведено експертизи вилучених ножів та не встановлено в судовому слідстві знаряддя вбивства, є безпідставними, та такими що спростовуються протоколом огляду місця події від 29.11.2015 року, місцем події є кв. АДРЕСА_9 , де під час огляду крім іншого було виявлено та вилучено ніж з чорною пластиковою рукояткою з плямами на клинці ножа речовини червоного кольору. Постановою про приєднання предметів до справи як речових доказів від 16.02.2016, у якості речових доказів приєднано ніж кухонний з чорною рукояткою пластиковою. Вказаний ніж був наданий на експертизу та як зазначалось вище, згідно висновку судової цитологічної експертизи №29 від 13.01.2016 року, кров в слідах на ножі (об`єкти №1,2) могла походити можливо і від потерпілого ОСОБА_11 , беручи до уваги його групову характеристику крові, даних про походження слідів крові на ножі від ОСОБА_7 не отримано.

Також згідно висновку судової-медичної експертизи № 103-МК від 01.02.2016 року, пошкодження №3,5,6 на шматках шкіри з передньої поверхні грудної клітини та зі спини ОСОБА_11 могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу ножа.

На підставі викладеного у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо вірного висновку суду першої інстанції про знаряддя злочину, а саме вказаного вище ножа.

За таких обставин, з урахуванням обсягу досліджених доказів, їх ретельний аналіз, перевірка на предмет допустимості та належності, на думку колегії суддів дають беззаперечні підстави вважати правильними висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 саме у умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, що передбачає правову кваліфікацію за ч.1 ст.115 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів вважає їх слушними та зазначає наступне.

Приписами ст. 50 КК України встановлено, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винуватої особи, та запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вказаних вимог судом при призначенні обвинуваченому покарання не було дотримано всіх встановлених законом вимог про те, щоб вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання відповідали критеріям необхідності та достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Необхідним та достатнім вважається покарання, яке відповідає тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винуватого, обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, судом хоч і було призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, проте при визначенні розміру зазначеного покарання судом не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме те, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, які відповідно до ст. 3 та 27 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений. Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання судом не була врахована конкретна оцінка ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, сукупність усіх фактичних обставин, які в межах складу злочину за ч. 1 ст. 115 КК України свідчать про його більшу небезпеку. Так, при призначенні обвинуваченому розміру покарання належним чином не враховано спосіб та обстановку вчинення злочину, а саме нанесення обвинуваченим, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, не менше ніж 14 ударів у життєво важливі частини тіла потерпілого, в тому числі в область спини, живота, обличчя, рук та грудної клітини, вид умислу, мотив та мету злочину, особу потерпілого який за показів свідків був другом обвинуваченого, що вказує на ставлення обвинуваченого до людського життя та його підвищену суспільну небезпечність, тяжкість незворотних наслідків, які настали, поведінку обвинуваченого після вчинення вбивства потерпілого, та поведінку під час судового розгляду, який не визнав своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не дивлячись на зібрані по справі докази, не розкаявся за вчинений злочин.

Також судом при призначенні покарання хоч і були враховані дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до особливо тяжких злочинів проти особи, проте на думку суду апеляційної інстанції призначене обвинуваченому покарання не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Судом першої інстанції та апеляційним судом не були встановлені, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та були встановлені обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування оскаржуваного вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.

Так, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання суд апеляційної інстанції з урахуванням вимог ст. 65 КК України, а саме ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, даних про його особу, наявності обставини, що обтяжує покарання та відсутність обставин, які пом`якшують покарання, вважає що видом покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні розміру покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, суд апеляційної інстанції враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме те, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, які відповідно до ст. 3 та 27 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений. Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання суд апеляційної інстанції враховує конкретну оцінку ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, сукупність усіх фактичних обставин, які в межах складу злочину за ч. 1 ст. 115 КК України свідчать про його більшу небезпеку. Також, при призначенні обвинуваченому покарання, суд апеляційної інстанції враховує спосіб та обстановку вчинення злочину, а саме нанесення обвинуваченим, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, не менше чотирнадцяти ударів ножем потерпілому у життєво важливі частини тіла потерпілого, в тому числі в область спини, живота, обличчя, рук та грудної клітини, вид умислу, мотив та мету злочину, особу потерпілого, який за показів свідків був другом обвинуваченого, що вказує на ставлення обвинуваченого до людського життя та його підвищену суспільну небезпечність, тяжкість незворотних наслідків, які настали, поведінку обвинуваченого після вчинення вбивства потерпілого, та поведінку під час судового розгляду, який не визнав своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не дивлячись на зібрані по справі докази, і не розкаявся за вчинений злочин, а також позицію потерпілої щодо розміру призначеного покарання, яка надала заяву до суду першої інстанції від 16.11.2020р. де просила призначити суворе покарання.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого суд апеляційної інстанції визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, обставини, які пом`якшують його покарання судом апеляційної інстанції не встановлено.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 02.12.2015 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» з 30.11.2015 року.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 02.10.2017 року, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» було замінено на домашній арешт.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 18.05.2017 р., який набув чинності 21.06.2017 р.), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Верховний суд у висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо застосування ч. 5 ст.72 КК України, викладеному у справі № 440/853/17 від 13.03.2018 року визначив, що у випадку, коли станом на 20.06.2017 р. особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.),відповідно до ч.5 ст.72 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень цього Закону (в редакції від 18.05.2017р.), яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення за період з 30.11.2015 року (дата затримання обвинуваченого) по 02.10.2017 року (дата зміни запобіжного заходу на домашній арешт та звільнення обвинуваченого з-під варти) включно підлягає зарахуванню ОСОБА_7 у строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин відповідно до вимог ст.420 КПК України, колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420, 421, 615 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 30 листопада 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0002016 за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч.1 ст.115 КК України, в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 30.11.2015 року по 02.10.2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді