ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/130/24

Провадження № 1-кс/210/274/24

12 лютого 2024 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000012 від 08.01.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу звернувся з клопотанням дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженим прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні № 0000012 від 08.01.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про накладення арешту на банківський рахунок, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 емітованій в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК».

В обґрунтування заявленого клопотання дізнавач зазначив, що 07.01.2024 до ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом того, що 07.01.2024, приблизно о 18:30 год, перебуваючи за місцем мешкання, використовуючи належний останній мобільний телефон, у мережі Інтернет, а саме у мобільному застосунку месенджеру «Telegram» отримала повідомлення від раніше знайомої їй особи підписаної як « ОСОБА_6 » з проханням надати у борг та надіслати їй на банківську картку НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 10000 гривень. На що заявниця погодилася та у подальшому, 07.01.2024, о 18 год. 39 хв. самостійно та добровільно, за допомогою мобільного застосунку «Приват24», здійснила переказ належних їй грошових коштів у сумі 10000 гривень. Грошові кошти заявниці повернуті не були. Обставини справи з`ясовуються (ЄО № 724-Р від 07.01.2024).

З показань потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що приблизно з 2019 року остання підтримує дружні відносини з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки остання проходила військову службу з її чоловіком - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Станом на теперішній момент ОСОБА_7 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (Механізований батальйон 2-ї мінометної батареї) та перебуває у м. Дружківка Донецької області. 07.01.2024, о 18 год. 10 хв, потерпіла ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання та використовуючи належний останній мобільний телефон, у мережі Інтернет, а саме у мобільному застосунку месенджеру «Telegram» отримала повідомлення від ОСОБА_7 з проханням надати у борг та надіслати їй на банківську картку грошові кошти у розмірі 15400 гривень, зазначивши, що поверне вказану суму до 11:00 год. наступного дня. На що ОСОБА_5 повідомила, що має на банківській картці лише суму у 10000 гривень. На що невстановлена особа відповіла, що вказана сума також їй допоможе та надіслала у вказаному месенджері номер банківської картки, а саме НОМЕР_2 . А тому потерпіла ОСОБА_5 , у подальшому, самостійно та добровільно, за допомогою мобільного застосунку «Privat24», здійснила переказ належних їй грошових коштів у сумі 10000 гривень (також сплативши комісію у сумі 50 гривень) з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» емітованої на ім`я потерпілої, а саме НОМЕР_4 на номер банківської картки вказаної у повідомленні у вказаному месенджері: НОМЕР_2 . У подальшому, потерпіла ОСОБА_5 вказаного дня о 19 год. 44 хв., перебуваючи за місцем мешкання та використовуючи належний останній мобільний телефон, у мережі Інтернет, а саме у мобільному застосунку месенджеру «WhatsApp» отримала повідомлення від ОСОБА_7 про те, що її телеграм-акаунт взломали та проханням нікому не надсилати кошти. Після чого ОСОБА_5 одразу здійснила знімки екрану телефону з вказаним листуванням у «Telegram». У подальшому ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_7 у месенджері «WhatsApp» та повідомила, що вже встигла здійснити переказ. Також ОСОБА_5 помітила, що у подальшому особисте листування з ОСОБА_7 у месенджері «Telegram» було видалене.

Показання потерпілої ОСОБА_5 підтверджуються долученими до протоколу допиту потерпілої здійсненими нею знімками екрану з вказаним особистим листуванням та випискою по емітованій АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на ім`я потерпілої банківській картці НОМЕР_4 з інформацією про вищевказану банківську операцію, а також протоколом огляду предмету, здійсненим на підставі заяви потерпілої, а саме належного останній мобільного телефону марки «Redmi Note 9» (Imei1: НОМЕР_5 ; Imei2: НОМЕР_6 ).

09.01.2024, у порядку ст. 401 КПК України, надано доручення працівникам ВКП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо встановлення за допомогою сервісу ЄМА (Єдина міжбанківська асоціація) кінцеве місце зняття грошових коштів, які незаконно було перераховано на банківський рахунок невстановленій особі, яка ймовірно причетна до даного кримінального правопорушення та встановлення особи-власника банківської картки, на яку потерпіла переказала грошові кошти, а також проведення інших заходів та слідчих дій, необхідність у проведенні яких, виникне в ході виконання даного доручення.

На виконання даного доручення, від оперуповноваженого ВКП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт інформацією, що проведеними заходами достовірно встановлено, що 07.01.2024 о 18 год. 42 хв. кошти були перераховані на банківську картку НОМЕР_7 , з неї, 08.01.2024 о 00 год. 08 хв., на картку НОМЕР_8 , з неї, 12.01.2024 о 10 год. 30 хв., - на карту НОМЕР_1 , емітовану акціонерним товариством «КБ «ПРИВАТБАНК» (Код , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д).

07.02.2024 постановою дізнавача визнане в якості речових доказів, по кримінальному провадженню № 0000012 від 08.01.2024, вказане майно, а саме грошові кошти в безготівковій формі які належать - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10000 гривень, які перераховані на банківську картку НОМЕР_1 , якою обслуговується банківський рахунок відкритий в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (Код , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д).

У зв`язку з вищевикладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти розміщені на картці НОМЕР_1 , відкритій в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (Код , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Дізнавач та прокурор, кожен окремо, надали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, просять задовольнити клопотання та накласти арешт.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не прибула, причини своєї неявки не повідомила, враховуючи встановленні строки розгляду такого клопотання та керуючись положеннями ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснювався за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши документи та надані до суду матеріали в їх сукупності, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні СД відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000012 від 08.01.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 171 КПК України для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом.

Водночас, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України. До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

До того ж, за змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя має встановити: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна; таке майно, відноситься до виду майна, на яке можна накладати арешт та перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати арешт; таке майно відповідає ознакам речовим доказом; за допомогою арешту можливо досягнути завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням; наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження

Слідчим суддею встановлено, що майно грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, відносно яких вирішується питання про їх арешт в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000012 від 08.01.2024 року, постановою дізнавача ОСОБА_3 від 07 лютого 2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження даних речових доказів.

Обмежень чи заборон щодо накладення на таке майно арешту слідчим суддею не встановлено. З огляду зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідне майно може бути арештоване з метою, вказаною у клопотанні.

Як зазначалося вище, арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З досліджених матеріалів долучених до клопотання, наявні достатні підстави вважати, що грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 емітованій в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», є грошовими коштами, одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У зв`язку із наявністю ризику вчинення дій, спрямованих на приховування, перетворення грошових коштів, то необхідність арешту такого майна обґрунтовується запобіганням можливості здійснити їх приховування, знищення, перетворення.

Отже існує сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що грошові кошти отримані незаконним шляхом, з огляду на існування ризику щодо можливості приховування, знищення, перетворення грошових коштів та необхідність забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення Кримінального провадження як арешт грошових коштів відповідає принципу розумності, є співрозмірним завданням кримінального провадження у відповідності до положень ст. 2 КПК України.

Що стосується вимоги клопотання про накладення арешту на майно, що має статус речового доказу банківський рахунок, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 емітованій в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», то в цій частині клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до постанови про визнання речей та/або документів речовими доказами від 07 лютого 2024 року дізнавач визнав грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, які належать потерпілій ОСОБА_5 та перераховані на відповідний банківський рахунок речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000012 від 08.01.2024 року.

Тобто статус речового доказу у даному кримінальному провадженні мають грошові кошти в сумі 10000,00 грн, а не банківський рахунок, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 емітованій в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК».

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Платіжна картка - це персоніфікований платіжний інструмент, що надає клієнту можливість здійснення безготівкових платежів за куплені товари чи надані послуги і при необхідності отримувати чи поповнювати готівковими коштами поточний картковий рахунок.

З огляду на відповідне визначення, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на банківський рахунок, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 емітованій в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», відтак, вищезазначена вимога є необґрунтованою, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню лише шляхом встановлення заборони видаткових операцій на грошові кошти в сумі 10000,00 грн, що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 емітованій в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК».

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Водночас, слідчий суддя роз`яснює, що згідно до п.2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167-168, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000012 від 08.01.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони видаткових операцій на грошові кошти в сумі 10 000,00 (десять тисяч) гривень, що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 емітованій в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (Код , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д).

Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень(проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) з банківського рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 емітованій в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (Код , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д).

В задоволенні іншої частини клопотання дізнавача відмовити.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено 12 лютого 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1