Справа № 521/6265/21
Пр-ня по справі № 1-кп/521/547/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:

07 грудня 2023 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000302 від 02.03.2021 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, не одружений.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 259 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 , 02.03.2021 року, о 06 годині 46 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів завідомо неправдивого повідомлення про вибух, за допомогою мобільного телефону «Ergo F 243 Swift», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_3 , здійснив телефонне з`єднання з оператором служби «102» УОАЗОР ГУНП в Одеській області, та усно власним голосом повідомив йому завідомо неправдиву інформацію про те, що він здійснить вибух на тепломережі, якщо до нього негайно не з`явиться керівник комунального підприємства, який насправді не планував і не міг здійснити.

В результаті дій ОСОБА_3 , поліцейськими та спеціалістами організацій і служб за допомогою спеціальної техніки, пристроїв і засобів здійснено термінову евакуацію людей, обстеження і огляд приміщень КП «Теплопостачання міста Одеси», розташованих у м. Одесі за адресами: вул. Ак. Глушко, 11м, вул. Малиновського, 67а, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , під час яких вибухових речовин і пристроїв не виявлено.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина ч.1 ст. 259 КК України завідоме неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- обвинувачений ОСОБА_3 провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав та показав, що він зателефонував з мобільного телефону за номером «102» та повідомив, що він здійснить вибух тепломережі. Щиро розкаявся;

- диск з аудіо файлом зі спецлінії «102», флеш накопичувач з відеозаписом допиту ОСОБА_3 визнаний речовим доказом (постанова про долучення до кримінального провадження документів від 19.04.2021 року);

- DVD-R диск з аудіозаписом визнаний речовим доказом (постанова про долучення речових доказів від 02.03.2021 року);

- мобільний телефон «Ergo F 243 Swift», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_3 визнаний речовим доказом (постанова про долучення до кримінального провадження речового доказу від 02.03.2021 року, постанова про долучення до кримінального провадження речового доказу від 19.04.2021 року, квитанція №000743);

- 02.03.2021 року ОСОБА_3 був затриманий та 04.03.2021 року у відношенні нього було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та ОСОБА_3 звільнено з під варти (протокол затримання від 02.03.2021 року);

- процесуальні витрати за кримінальним провадженням склали 2615 гривень 20 копійок (експертизи та довідки);

- обвинувачений раніше не судимий (вимога від 04.03.2021 року); перебував на лікуванні в КН КУ «ООМЦПЗ» з 05.03.2012 року по 14.03.2012 року, та вибув з діагнозом без психічних розладів (довідка).

Інших доказів сторони не надавали. Клопотань щодо визнання доказів недопустимими не заявляли.

При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 34 роки та соціальне положення не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 259 КК України у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

При цьому, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробувальним строком, суд виходить з того, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

З урахуванням поведінки обвинуваченого, призначеного покарання та відсутності клопотань з боку сторін, суд вважає за необхідне запобіжний захід не обирати.

Суд вважає за необхідне відповідно до ст. 100 КПК України частину речових доказів піддати спеціальній конфіскації, а частину речових доказів зберігати при матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд вважає за необхідне диск з аудіо файлом зі спецлінії «102», флеш накопичувач з відеозаписом допиту ОСОБА_3 , DVD-R диск з аудіо записом зберігати при матеріалах кримінального провадження, а мобільний телефон «Ergo F 243 Swift», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_3 піддати спеціальній конфіскації, так як за допомогою зазначеного мобільного телефону було вчинено вказане кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:

Призначити за ч.1 ст. 259 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з 07.12.2023 року.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

Речові докази мобільний телефон «Ergo F 243 Swift», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_3 піддати спеціальній конфіскації; диск з аудіо файлом зі спецлінії «102», флеш накопичувач з відеозаписом допиту ОСОБА_3 , DVD-R диск з аудіо записом зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Рішення щодо процесуальних витрат:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2615 гривень 20 копійок.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід не обирати.

Рішення про залік досудового тримання під вартою:

Зарахувати у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 02.03.2021 року по 04.03.2021 року.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1