Справа № 487/4308/22
Провадження № 1-кп/487/502/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001762 від 01.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має повну середню освіту, працює не офіційно, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

21.11.2022 точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про введення в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, який продовжувався та, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», прийнятого Верховною Радою України 16.11.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де побачив у користуванні ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A13», та у нього виник злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого та інших осіб, таємно викрав належний потерпілому мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A13», вартістю 5899,67 грн.

В подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 5899,67 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, у вчиненні якого визнається винним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що йому відомо про введення в Україні воєнного стану. 21.11.2022 він зустрівся з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який запросив їх до себе в гості. Вдома у ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_4 , вони вживали спиртні напої. Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лягли спати, він побачив на кухонному столі мобільний телефон ОСОБА_6 та забрав його собі. Потім, він залишив квартиру ОСОБА_5 та приблизно через півтори години продав викрадений телефон наглядно знайомому ОСОБА_7 за 700 грн. В подальшому він вказав працівникам поліції особу, якій продав мобільний телефон та ОСОБА_7 видав мобільний телефон працівникам поліції. Після чого, мобільний телефон повернули ОСОБА_6 , а він повернув ОСОБА_7 сплачені за нього кошти. Вартість викраденого мобільного телефону не оспорює, в скоєному щиро кається.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції. За такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, дане кримінальне правопорушення віднесено до тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 працює не офіційно, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на наркологічному та психіатричному обліках.

Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, що на думку суду відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та меті кримінального покарання.

Разом з цим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а також враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого майна потерпілому, які суттєво знижують ступень суспільної небезпечності обвинуваченої, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та на підставі ст.. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, ст.. 76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробув анням, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, за проведення експертизи №СЕ-19/115-22/10445-ТВ від 19.12.2022 у сумі 1887,80 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім гривень 80 коп.)

Речові докази : - мобільний телефон «Samsung» моделі «Galaxy A13», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутим власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1