Справа № 592/1771/24
Провадження № 1-кп/592/326/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000266, відомості за яким 23.01.2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який не має постійного місця реєстрації проживання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який працює без офіційного працевлаштування різноробочим, який має професійно-технічну освіту (спеціальність зварювальник-автослюсар) , одруженого (перебуває в офіційному зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) , який має на утриманні малолітню дитину: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, раніше не судимого, невійськовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

В Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року. Після цього воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. 21.01.2024 року о 17 годині 07 хвилин ОСОБА_3 перебував на третьому поверсі під`їзду багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_3 помітив у коридорі дитячі санчата, темно-синього кольору. У цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом викрадення вищевказаних санчат. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, протиправно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, 21.01.2024 року о 17 годині 07 хвилин, знаходячись на третьому поверсі під`їзду багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, взяв дитячі санчата, темно-синього кольору з металу з батьківською ручкою, з м`яким сидінням, яке оброблено шкірозамінником чорного кольору, з мотузкою в передній частині, вартість яких, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-24/1210-ТВ від 29.01.2024 року, становить 435 грн. , які належать ОСОБА_7 , з якими покинув приміщення під`їзду багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 435 грн. . На підставі викладеного, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному, з корисливих мотивів, вчиненому в умовах воєнного стану, викраденні чужого майна, належного потерпілій ОСОБА_7 на суму 435 грн. 00 коп. , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майни (крадіжки) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинена в умовах воєнного стану .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду про те, що 21.01.2024 року він дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , вчинену в умовах воєнного стану, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених кримінальних правопорушень та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. п. 14) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена в умовах воєнного стану.

При цьому суд керувався принципом поза розумним сумнівом , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України . Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан, тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином.

Є особою молодого віку (а. п. 1, 26) .

Не має постійного місця реєстрації проживання (а. п. 1) .

Має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 (а. п. 1, 15) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласна клінічна спеціалізована лікарня № 159п/01-11 від 25.01.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований/проживає за адресою: АДРЕСА_3 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 22) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань № 01-17/01/209 від 29.01.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , під медичним наглядом у лікарів-наркологів комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань не перебуває (а. п. 23) .

Згідно довідці ІНФОРМАЦІЯ_4 № 4/101 від 26.01.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку призовників, військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває. ІНФОРМАЦІЯ_6 на військову службу не призивався (а. п. 25) .

Раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався (а. п. 1, 27) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 2) ; - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (а. п. 2) ; - добровільне повне усунення заподіяної шкоди (а. п. 28) ; - вчинення винною особою кримінальних правопорушень вперше (а. п. 1, 27) ; - молодий вік винного у вчиненні кримінального правопорушення (а. п. 1, 26) ; - повне визнання винною особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (а. п. 2) ; - наявність на утриманні малолітньої дитини: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні кримінального правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю кримінального правопорушення здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою протиправну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, добровільне повне усунення заподіяної шкоди здійснюється винним з власної ініціативи до винесення обвинувального вироку суду. Заподіяна шкода є шкодою майнового характеру, вираженою в грошовій формі. Усунення заподіяної шкоди може виявитися, наприклад, у відновленні попереднього стану предмета злочинного посягання, поверненні викраденого або рівноцінного майна, наданні потерпілому коштів, які він витратив у зв`язку зі злочинним посяганням (наприклад, на лікування чи ремонт автомобіля) тощо. Компенсацію винним моральної шкоди також слід розглядати як обставину, що пом`якшує покарання. Добровільне часткове усунення заподіяної шкоди може розглядатися судом як обставина, що пом`якшує покарання, незалежно від того, здійснено воно до викриття злочину, в період його розслідування чи судового розгляду. Не є обов`язковим при цьому особисте усунення заподіяної шкоди. Воно може бути здійснене за його дорученням або на прохання й іншими особами як за рахунок винного, так і за рахунок цих осіб.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винною особою кримінального правопорушення вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили кримінальне правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Можливість врахування обставини, що пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини розуміється як надання винною особою відповідній особі матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для такої особи. Крім того, наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини означає, що винна особа бере безпосередню участь в її вихованні та здійсненні щодо неї інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини, окрім її матеріального забезпечення, означає також, що винна особа здійснює догляд за нею, якщо ця особа потребує стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винної особи, після засудження останньої. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток малолітніх дітей у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність малолітніх дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (а. п. 2) .

Отже, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного та інші обставини справи, враховуючи наявність семи обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, згідно ст. 66 КК України, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_6 , думку обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 остаточного покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі на певний строк. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, з урахуванням наявності семи обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України.

Крім того, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 слід звільнити від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до підозрюваного ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2024 року у справі № 592/1658/24, провадження № 1-кс/592/767/24, слід залишити до набрання вироком законної сили, але не пізніше 30.03.2024 року (а. п. 5-7, 19, 20) .

Цивільний позов у справі ані під час досудового розслідування, ані до початку розгляду справи по суті потерпілою ОСОБА_7 пред`явлений не був (а. п. 2) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.2024 року у справі № 592/1434/24, провадження № 1-кс/592/660/24 на вилучені в ході огляду місцевості дитячі санчата з металу темно-синього кольору з відтінком чорного кольору, з м`яким сидінням чорного кольору, які були запаковані до пакету № 1, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (а. п. 4, 6, 17, 18) .

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а. п. 3, 6, 28, 29) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119-24/1210-ТВ від 29.01.2024 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 1135,92 грн. , слід відшкодувати за рахунок ОСОБА_3 на користь держави (а. п. 2, 4, 6, 24) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 615 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-52, 63, 65, 66, 75, 76, 185 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.2024 року у справі № 592/1434/24, провадження № 1-кс/592/660/24 на вилучені в ході огляду місцевості дитячі санчата з металу темно-синього кольору з відтінком чорного кольору, з м`яким сидінням чорного кольору, які були запаковані до пакету № 1, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази, а саме: дитячі санчата з металу темно-синього кольору з відтінком чорного кольору, з м`яким сидінням чорного кольору, передані 31.01.2024 року на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , вважати їй повернутими.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до підозрюваного ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2024 року у справі № 592/1658/24, провадження № 1-кс/592/767/24, залишити до набрання вироком законної сили, але не пізніше 30.03.2024 року.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119-24/1210-ТВ від 29.01.2024 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 1135,92 грн. , відшкодувати за рахунок ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1