Справа № 461/7157/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/854/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника- адвоката захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18.07.2023, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

представника медичного закладу лікаря ОСОБА_9 ,

особи, щодо якої вирішується питання продовження застосування

примусових заходів медичного характеру- ОСОБА_7

встановила:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.07.2023 задоволено заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з даною ухвалою захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволені заяви. Вважає ухвалу суду першої інстанції необгрунтованою, незаконною.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що його довіритель вважає, що не потребує таких заходів лікування та йому може бути змінено примусові заходи для їх застосування амбулаторно.

Судом першої інстанції встановлено, що з 12.05.2021 року ОСОБА_7 перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на лікуванні, до якого на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 04.03.2021 року застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів № 35 від 15.02.2023 року щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, на час огляду ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдальної шизофренії з перервним типом перебігу, помірно - вираженим дефектом в емоційно - вольовій сфері. Враховуючи, що досягнути стану ремісії у ОСОБА_7 до даного часу не вдалося, то він потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Заслухавши доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_6 підтриману ОСОБА_7 , на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 про заперечення апеляційних вимог захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України (глава 39 КПК України) встановлено особливий порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Висновки суду щодо продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_10 ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Згідно з вимогами ч.1 ст.95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено під час апеляційного розгляду, з 12.05.2021 року ОСОБА_7 перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на лікуванні, до якого на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 04.03.2021 року застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У результаті проведеного комплексних лікувальних заходів, а саме медакаметозне лікування (Аміназин, Карбамазепін, Вальпроком, Оланзепін, Трифтазин), застосування реалібітаційних заходів, стан хворого незначно покращився.

15.02.2023 р. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 35 від 15.02.2023 р.), яка дійшла висновку, що на час огляду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизфренії з перервним типом перебігу, помірно вираженим дефектом в емоційно вольовій сфері. Враховуючи, що досягнути стану ремісії у ОСОБА_7 до даного часу не вдалося, то він потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У судовому засіданні апеляційного суду був заслуханий лікуючий лікар психіатр ОСОБА_9 , який зазначив, що ОСОБА_7 дійсно потребує продовження примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні. Такий висновок ґрунтується на тривалому спостереженні лікарів за станом здоров`я ОСОБА_7 , вивченням обставин вчинених ним суспільно-небезпечних діянь. Психічний стан здоров`я ОСОБА_7 залишається нестабільним, через що передбачити його реакцію на ту чи іншу побутову ситуацію неможливо.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про те, що його можна перевести на амбулаторне лікування за місцем проживання, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими та спростовуються висновком лікарівпсихіатрів від 15.02.2023 року, згідно з яким ОСОБА_7 потребує продовження примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Висновки лікарів, викладені у висновку, є переконливими і належним чином вмотивованими.

Підстав ставити під сумнів правильність цих висновків колегія суддів не вбачає.

Доводи ОСОБА_7 про те, що він не потребує застосування до нього вказаних примусових заходів медичного характеру, суперечать наявним в матеріалах провадження доказам.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Свої висновки суд першої інстанції також належним чином вмотивував в оскаржуваній ухвалі.

Приймаючи рішення про продовження застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, суд першої інстанції виходив з психічного стану ОСОБА_7 та характеру вчиненого ним суспільно - небезпечного діяння.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_6 викладені в апеляційній скарзі, правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 95, 514, 419 , 424, 532 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 18.07.2023 року якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з із звичайним наглядом - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: