Справа № 462/2837/17
провадження 1-кс/462/2033/23
У Х В А Л А

26 жовтня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України, суд

в с т а н о в и в:

25.10.2023 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді, у якій обвинувачений висловив недовіру головуючій судді ОСОБА_5 , яка здійснює судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України. Свою заяву обґрунтував тим, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, оскільки суддею протягом тривалого часу розгляду справи не було допитано потерпілу ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , в порушення раніше визначеного порядку дослідження доказів допитано обвинувачених та необґрунтовано відмовлено у проведенні почеркознавчої експертизи, а також відмовлено у клопотанні про долучення електронних доказів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення заяви про відвід судді, зазначила, що доводи викладені у заяві є надуманими та суб`єктивними, підстави для відводу судді ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження відсутні.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання щодо розгляду заяви про відвід судді не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду по суті заяви про відвід судді.

Особа, якій заявлено відвід не виявила бажання дати пояснення.

Заслухавши думку прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, вивчивши заяву про відвід судді, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивований.

Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відтак суд, який розглядає справу має бути безстороннім і незалежним за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Із поданої заяви про відвід судді вбачається, що мотиви, викладені у заяві, фактично свідчать про незгоду заявника/обвинуваченого із процедурою судового розгляду, що здійснює суддя ОСОБА_5 та з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_5 у ході розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України, дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях заявника, що не може слугувати підставою для відводу.

Наведені обставини не підтверджують упередженого ставлення головуючої судді, а тому не є підставами для відводу судді у розумінні ст. 75 КПК України.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що в обґрунтування своєї заяви про відвід судді заявник не навів належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені нормами КПК України, будь-які обставини, які б свідчили про заінтересованість, упередженість чи необ`єктивність судді, її безсторонність, при розгляді даного кримінального провадження, що відповідно до вимог ст. 75, 76 КПК України є підставами для відводу - відсутні.

Відтак, оскільки судом не встановлено та заявником не наведено жодних підстав, передбачених ст. 75, 76 КПК України, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1