У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2023 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, працюючого на посаді заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 листопада 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 1 476 000 гривень, що становить 550 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

захисник ОСОБА_5

підозрюваний ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 листопада 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 1 476 000 гривень, що становить 550 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не збирається переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а навпаки зацікавлений у найскорішому завершенні досудового розслідування та співпрацює зі слідством, позитивно характеризується за місцем роботи, має чисельні відзнаки, грамоти, медалі, проживає у м. Одеса у цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , яка є багатодітною матір`ю, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та являється єдиним годувальником у сім`ї .

Наголошує на тому, що підозрюваний не може перебувати в умовах СІЗО у зв`язку з хворобою.

Також, зазначає, що матеріальний стан ОСОБА_6 у будь-якому випадку не обумовлює можливість призначення такої великої застави та що така сума є завідомо непомірною для нього.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 04.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За версією органу досудового розслідування, у невстановлений час та місці, але не пізніше 04.07.2023 року, заступник начальника територіального центру комплектування та начальник соціальної підтримки - начальник мобілізованого відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, вирішив створити схему незаконного збагачення, яка полягає у наданні можливості військовозобов`язаним особам уникнути мобілізації, поєднане зі створенням завідомо неправдивих документів щодо непридатності осіб до військової служби та внесення завідомо неправдивих даних до офіційних документів про виключення їх з військового обліку за неправомірну вигоду.

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_6 залучив, зокрема, ОСОБА_9 , якому було доручено підшукувати осіб, які мають бажання за надання неправомірної вигоди уникнути мобілізації, та одержувати неправомірну вигоду для передачі ОСОБА_6 .

В період часу з 01.09.2023 року до 15.09.2023 року виконуючи заздалегідь розроблений злочинний план, ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_10 4500 доларів CША, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 164 559 (сто шістдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривен) за списання ОСОБА_10 з військового обліку як особи, що непридатна для подальшого проходження військової служби, передав вказану суму ОСОБА_6 , після чого вони розподілили вказані грошові кошти між собою.

Вказані дії підозрюваної ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

16.09.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 листопада 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 1 476 000 гривень, що становить 550 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя погоджуючись зі слідчим та прокурором щодо наявності ризиків, передбачених п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати виготовити або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, тому вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Проте вважав недоведеним ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, з огляду на обставини ймовірно вчиненого злочину, пов`язаного із використанням займаної посади та те, що підозрюваний до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкість а також фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості щодо особи підозрюваного, який має постійне місце проживання, не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, неодружений, разом з утриманцями не проживає, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 04.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

16.09.2023 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять достатні відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_11 в інкримінованому йому злочині.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу підозрюваного, який підозрюється у кримінальному правопорушенні, який вчинений в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний використовуючи знайомства з службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримавши довідку про незадовільний стан здоров`я, який надає можливість для виїзду за межі території України, може здійснити виїзд до іншої країни або на непідконтрольну Україні територію, крім того підтримуючи контакт з службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи доступ до документів ІНФОРМАЦІЯ_4 може знищити, сховати виготовити або спотворити будь які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на даний час не відшукані всі документи відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , може незаконне впливати на основних свідків кримінального провадження, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , інших працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , та інших осіб, які ще підлягають встановленню та допиту в якості свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризиків переховуванні підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати виготовити або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні.

Також слідчим суддею вірно зазначено недоведеним ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки доказів існування вказаного ризику не надано.

Недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована наявністю вищевказаних ризиків.

Доводи захисника щодо стану здоров`я підозрюваного, який унеможливлює його перебування під вартою, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 гл. 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 р. № 1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст. ст. 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 р. № 239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 р. №1348/5/572.

Відповідно до п. 3 гл. 2 розділу X зазначеного Наказу, у слідчому ізоляторі здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Надання медичної допомоги особам, взятим під варту, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 р. №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах слідчого ізолятору (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво слідчого ізолятору забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини слідчого ізолятору закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини слідчого ізолятору закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Отже, лікування підозрюваного, у разі наявності у нього захворювань, можливе в умовах слідчого ізолятора та не може слугувати підставою неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку, що для забезпечення виконання особою, що підозрюється, покладених на неї обов`язків, необхідно застосувати заставу в розмірі, який перевищує передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. З урахуванням зазначених обставин слідчий суддя правильно визначив розмір застави - 550 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 1 476 000 гривень, яка здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Визначений слідчим суддею ОСОБА_6 розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.09.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: