Справа № 461/598/22
Провадження № 1-кп/461/173/23
У Х В А Л А
Іменем України
17.08.2023 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого (в режимі відео конференції) ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
представника власника майна ОСОБА_10 ,
В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Представник власника майна ОСОБА_12 в інтересах «Севен Делівері» звернувся до суду із клопотанням про скасвування арешту майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.08.2020 року, серед іншого на: спеціалізований вантажний сідловий тягач «MAN TGX 18.480», номер кузова: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер: НОМЕР_2 , що належить ТОВ «СЕВЕН ДЕЛІВЕРІ» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; спеціалізований вантажний сідловий тягач «MAN TGX 18.480», номер кузова: НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер: НОМЕР_5 , що належить ТОВ «СЕВЕН ДЕЛІВЕРІ» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .
Клопотання вмотивоване тим, що вказаний траснпортні засоби не відображені органом досудового розслідування в обвинувачльному акті. Власник майна вказує, що потреби кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи усіх осіб, які занають негативних наслідків від вилучення майна.
Представник власника майна ОСОБА_12 в інтересах « ОСОБА_13 » у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у клопотанні, просив здійснювати розгляд такого за його відсутності.
Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечили, вказавши, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом.
Інші учасники у судовому засіданні при вирішенні питання про скасування арешту майна поклались на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.08.2023 року вбачається, що арешт накладено з метою збереження вилучених речей у якості речових доказів.
Так, в поданому клопотанні власник майна зазначає, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого арешту тимчасово вилученого майна, а подальше перебування майна під арештом порушує його права на користування майном.
Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог п. 12 ст. 368 КПК України, питання щодо речових доказів вирішуються судом при ухваленні вироку.
Згідно ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо речових доказів і документів.
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Зважаючи на те, що розгляд кримінального провадження на даний триває, заявником не доведено, що потреба у арешті майна відпала, транспортний засіб визнано речовим доказом, а тому клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 131, 167,174, 234,236,368 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 17 серпня 2023 року.
Суддя ОСОБА_1