Справа № 309/4532/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/500/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2023 року, задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській ОСОБА_6 (далі - слідчий), у кримінальному провадженні № 0000532, відомості про кримінальне правопорушення в якому 01.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого , раніше не судимого

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 60 днів з 19 вересня 2023 року до 17 листопада 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять).

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладено такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю ; повідомляти слідчого прокурора та суд про своє місце проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон.

З матеріалів клопотання убачається, що 19 вересня 2023 року, до слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у грабежі, вчиненого в умовах воєнного стану, що відповідно до ст. 12 КК України, скоєне діяння віднесено до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Слідчий у клопотанні також зазначає, що під час досудового розслідування здобуті докази, які підтверджують обґрунтованість підозри та встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий у клопотанні також зазначає, що на даний час у провадженні Хустського районного суду перебувають два кримінальні провадження №000159, відомості про яке внесені до ЄРДР від 07 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, та № 000182, відомості про яке внесені до ЄРДР від 23.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, в якому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. З огляду на наведене, слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 продовжив свою злочинну діяльність та 30.07.2023 знову скоїв крадіжку, про що були внесені відповідні відомості до ЄРДР за № 0000480 від 08.08.2023, вказані матеріали наразі готуються для передачі до суду. Тому слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Слідчий суддя також дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий, підтверджені належними та достатніми доказами. Так, слідчим доведено існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Також наявні підстави вважати, що існує ризик знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. Приймаючи рішення слідчий суддя взяв до уваги і те, що на даний час у провадженні Хустського районного суду перебувають два кримінальні провадження за ч. 4 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , у якому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Однак ОСОБА_7 продовжив свою злочинну діяльність та 30.07.2023 знову скоїв крадіжку про що були внесені відповідні відомості до ЄРДР за № 0000480 від 08.08.2023, вказані матеріали на даний час готуються для передачі до суду. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення дотримання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя взяв до уваги характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, дійшовши висновку про те, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України повинен становити 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і такий гарантуватиме виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_5 , вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, вважає, що така підлягає скасуванню. Стверджує, що матеріали клопотання не містять жодного доказу вчинення його підзахисним інкримінованого кримінального правопорушення, підозру вважає необґрунтованою. Зазначає, що ризики, на які слідчий посилається у клопотанні, не підтверджені доказами, оскільки у клопотанні відсутні будь-які відомості про те, яким чином підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на свідків та експерта, при цьому не вказано, у який спосіб ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окремо звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді оригінали документів, а тільки їх копії, які не місять будь-яких ознак їх належного засвідчення. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядаються за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавали; сторона захисту не подавала клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги, і апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного на розгляд судового провадження.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокурорами Хустської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брав участь підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про те, що при розгляді клопотанні не порушені вимоги, передбачені ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення, допитів потерпілого ОСОБА_9 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, огляду речового доказу, допиту підозрюваного ОСОБА_7 , на підставі яких 07.09.2023 винесено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_7 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що матеріали клопотання не містять жодного доказу вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а підозра є необґрунтованою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що сторона захисту не посилається на будь-які обставини та докази, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 4 ст. 186 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та даними про особу підозрюваного (не працюючий, не одружений, притягується до кримінальної відповідальності ще в трьох кримінальних провадженнях за вчинення злочинів проти власності - № № 000159, 000182, 0000480, і щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ризики, на які слідчий посилається у клопотанні, не підтверджені доказами, оскільки у клопотанні відсутні будь-які відомості про те, яким чином підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на свідків та експерта, при цьому не вказано, у який спосіб ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді у цій частині.

Як безпідставні та необґрунтовані, і такі, що не впливають на висновки слідчого судді про наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді оригінали документів, а тільки їх копії, які не місять будь-яких ознак їх належного засвідчення.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_7 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_10 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я. Будь-яких доказів, зокрема висновків лікарів тощо, у підтвердження таких фактів стороною захисту не надано.

Тому, доводи апеляційної скарги про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - апеляційний суд також відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав як для відмови в задоволенні клопотання, так і для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки від кримінальних правопорушень проти власності, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та дані про особу підозрюваного, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, із чим погоджується і апеляційний суд.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів також вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі не вказується в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 177-183, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2023 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого, у кримінальному провадженні № 0000532, відомості про кримінальне правопорушення в якому 01.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 60 днів з 19 вересня 2023 року до 17 листопада 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять), - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: