Дата документу 18.10.2023 Справа № 334/7/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/7/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1316/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 2 жовтня 2023 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого повну середню освіту, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 3 ст. 357 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 листопада 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 3 ст. 357 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 2 жовтня 2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 листопада 2023 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що на сьогоднішній день ризики не зменшились та продовжують існувати, а також завершити судовий розгляд до спливу дії попередньої ухвали не є можливим.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з можливістю медичного обстеження та встановленням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано відсутність ризиків та обставини того, що у сторони обвинувачення немає законних підстав вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки останній є особою, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має родину, з якою у нього є стійкі соціальні зв`язки, має неповнолітніх дітей, батьків, рідного брата, має постійне місце проживання, переніс тяжке захворювання, тривалий час лікувався, є особою з інвалідністю 1 «Б» групи, потребує постійної сторонньої допомоги та спостереження і лікування окуліста.

Крім того зазначає, що є необґрунтованими доводи сторони обвинувачення та ґрунтуються на припущеннях, що обвинувачений буде незаконно впливати на свідків, оскільки всі свідки допитані на досудовому слідстві, обвинувачений на досудовому слідстві сам надавав правдиві показання, які узгоджуються із показаннями свідків, ОСОБА_7 сам з`явився до поліції із зізнанням, про що була складена явка з повинною.

Вказує, що є необґрунтованими доводи прокурора про те, що існує ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки це не може бути підтверджено жодним доказом.

Також зазначає, що висновок прокурора щодо перешкод з боку обвинуваченого у кримінальному провадженні взагалі не вмотивований, оскільки не зазначено у чому саме може полягати таке перешкоджання.

Звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліках у спеціалізованих нарко та психо - установах не перебуває, має незадовільний стан, відносно останнього двічі виносилась ухвала в порядку ст. 206 КПК України, але до теперішнього часу обвинуваченому не призначено адекватне лікування і не надається медична допомога, яка призначалась сімейним лікарем як особі з інвалідністю.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу та вказала, що обвинувачений має захворювання - гіпертонічну хворобу.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особо тяжких злочинів, а тому до нього повинен бути застосований запобіжний захід тільки у вигляді тримання під вартою. Зазначила, що багато свідків є родичами обвинуваченого, у зв`язку із чим він може на них здійснювати вплив, а також переховуватися. Вказала, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, розлучений, дитина знаходиться з матір`ю.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які відносяться в тому числі до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

При цьому, слід зазначити, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії».

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що як випливає із клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, свідки у даному кримінальному провадженні є близькі знайомі та родичі обвинуваченого, що надасть йому можливість безперешкодно здійснювати на них незаконний вплив з метою зміни їх показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, не здатні забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду та незаконного впливати на потерпілих та свідків.

Крім того, даних про такий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , щоб унеможливлював застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час апеляційному суду не надано.

Доводи про те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має родину, батьків, брата, має постійне місце проживання, на обліках в нарко психдиспансерах не перебуває, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, суспільний інтерес вказаного кримінального провадження, адже злочини, які інкримінуються обвинуваченому вчинені проти життя людини, що визнається в Україні найвищою соціальною цінністю, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що навіть за відсутності даних, які б свідчили про такий стан здоров`я ОСОБА_7 , що унеможливлює утримання його в умовах слідчого ізолятору, відреагувати на доводи щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого та відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я ОСОБА_7 який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати належне лікування.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 206, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 2 жовтня 2023 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 3 ст. 357 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 листопада 2023 року включно, залишити без змін.

Зобов`язати уповноважених осіб ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» провести медичне обстеження та надати медичну допомогу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в необхідному обсязі в разі такої потреби.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4