справа №176/32/24
провадження №1-кс/176/80/24
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2024 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бараші Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх (малолітніх) дітей, не маючого інвалідності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в рамках кримінального провадження №0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 25.12.2023 близько 15 год. 00 хв. більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де спільно розпивали алкогольні напоїв. В той час на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

В той же день, тобто 25.12.2023 близько 15 год. 10 хв., ОСОБА_6 перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_8 в кімнаті однокімнатної кв. АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , під час сварки, штовхнув своїми руками в передню частину грудної клітки ОСОБА_8 , в наслідок чого остання упала спиною на ліжко. Після чого ОСОБА_6 взяв з поверхні столу ремінь із тканини до рук, та утримуючи його двома руками, почав тиснути ременем на передню ділянку шиї ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що здавлення органів дихання є життєво-небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення людини, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, умисно продовжував здавлювати ременем передню ділянку шиї ОСОБА_8 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми органів шиї: завершений перелом щитоподібного хряща на границі середньої та верхньої третини правого верхнього ріжка згинального характеру. Згідно п. 2.1.3. «о» та п. 2.1.3. «у» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. - ушкодження, які спричинили гостру недостатність дихання та усі види механічної асфіксії, що супроводжувались комплексом розладів функції центральної нервової системи, серцево-судинної системи та органів дихання мають ознаки категорії Тяжких, небезпечних для життя, і в даному випадку потягли за собою смерть, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 02 від 24.01.2024 року. Внаслідок отриманих вищевказаних тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_8 померла.

Після чого ОСОБА_6 розуміючи, що ОСОБА_8 померла від нанесених ним тілесних ушкоджень, та не бажаючи настання наслідків, вирішив перемістити труп ОСОБА_8 за допомогою фізичної сили обох рук, взявши її при цьому під руки, перемістив під стіну в кімнаті, вище вказаної квартири, де накрив її купою речей.

Таким чином, на підставі викладених фактів встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

26.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками умисного протиправного заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство).

Обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого діяння підтверджуються наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 02.01.2024;

- лікарське свідоцтво про смерть № 02 від 02.01.2024;

- висновком експерта № 02 від 24.01.2024;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 03.01.2024;

- протоколом огляду предмета від 03.01.2024;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 (мати) від 03.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 25.01.2024;

- поясненням ОСОБА_6 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_18 від 26.01.2024.

Також, встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, групу інвалідності йому не встановлено, за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей не має, опікуном не призначена, перебуває на обліку в центрі зайнятості, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ст. 12 КК України належить до особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 т. 177 КПК України, які обумовлюють застосування запобіжного заходу.

Зокрема, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. Підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від слідства, прокуратури та суду, з метою уникнення покарання.

Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_6 , може впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, оскільки показання вказаних осіб будуть враховані судом лише після безпосереднього допиту у суді, що на даному етапі досудового розслідування проводитися не буде.

Про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що знаходячись на свободі підозрюваний ОСОБА_6 , який не має сталих соціальних зав`язків, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, у зв`язку з чим може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого за обставин викладених в ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_19 , заперечуючи проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного більш мякий запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В силу статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 02.01.2024;

- лікарське свідоцтво про смерть № 02 від 02.01.2024;

- висновком експерта № 02 від 24.01.2024;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 03.01.2024;

- протоколом огляду предмета від 03.01.2024;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 (мати) від 03.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 02.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 25.01.2024;

- поясненням ОСОБА_6 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_18 від 26.01.2024.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не має, не має сталих соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального злочину, за яке йому загрожує покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків його переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому слідчим та прокурором фактично взагалі не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що останній може впливати на свідків. Наявність вказаного ризику фактично є припущенням слідчого, яке недоведене належним чином.

Таким чином, слідчим та прокурором загалом доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання процесуальних обов`язків з боку підозрюваного.

За викладених обставин, вважаю за необхідне задовольнити клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 березня 2024 року включно.

Одночасно, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 та ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі ста прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бараші Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 березня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_6 розмір застави сто прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Сума застави має бути внесена за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0017442.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення зазначеного розміру застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

-не відвідувати будь-які розважальні заклади.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_20