ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9871/17
провадження № 1-кп/753/134/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , провівши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У Дарницькому районному суд м Києва на розгляді перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор попросив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існує ризик переховування від суду та впливу на потерпілу.

Захисник ОСОБА_8 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити на домашній арешт, оскільки обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, впливу на свідків та потерпілу він не має. Крім того, прокурором не наведено належних підстав для продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками, які свідчать про доцільність продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , та стверджують наявність конкретного суспільного інтересу обвинуваченого на думку суду, є можливість впливу на потерпілу, переховуватись від суду та продовжувати злочинну діяльність.

Таким чином, обраний відносно нього запобіжний захід на даний час відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінують, позбавляють можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Разом з тим, суд не визначає ОСОБА_7 розмір застави, оскільки злочин в якому він обвинувачується вчинений із застосуванням насильства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 153 КК України в ДУ «Київський слідчий ізолятор" строком 60 днів, тобто до 09.04.2021 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 діб з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий - суддя:

Судді: