Номер провадження:1-кс/521/3563/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 000654 від 25.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.

В провадженні СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000654 від 25.09.2023 року. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Малиновської окружної прокуратури м. Одеси.

Розслідування здійснюється за фактом того, що 25.09.2023 року до чергової частини відповідного територіального підрозділу органу поліції надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вжиття заходів правового характеру до особи чоловічої статі на ім`я ОСОБА_6 , який здійснює незаконний перетин осіб чоловічої статі призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду у сумі 10 000 доларів США.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

03.10.2023 року з метою збереження майна (речових доказів), знарядь скоєння кримінального правопорушення, на яких збереглися сліди або містяться інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, органом досудового розслідування було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку будинку АДРЕСА_1 . Обшук проводився за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено і вилучено:

- мобільний телефон марки «Самсунг» моделі A30S, синього кольору ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3

- мобільний телефон марки «Realme C55» в корпусі білого кольору в чохлі білого кольору з сім-картою НОМЕР_4 , ІМЕІ1 НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 в чохлі білого кольору.

03.10.2023 року слідчою винесено постанову про визнання речовими доказами предметів та речей, вилучених в ході невідкладного обшуку.

В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню необхідно арештувати у зв`язку з тим, що воно є речовим доказом та має значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідча та прокурор участі не приймали. Слідча надала заяву, в якій просить провести розгляд клопотання без її участі та без участі прокурора у зв`язку із процесуальною зайнятістю.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1,3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно п.4 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що 03 жовтня 2023 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № №0000654 від 25.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчою, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний місця проживання обшук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено речі та предмети.

Зі змісту клопотання вбачається, що, на переконання слідства, майно яке було вилучено в ході невідкладно обшуку є речовими доказами по даному кримінальному провадженню, однак жодним чином не конкретизовано, яке саме відношення мають речі та предмети (вилученні за місцем проживання ОСОБА_7 ) до даного кримінального провадження, адже ОСОБА_7 не є підозрюваною особою в рамках даного провадження, що говорить про безпідставне втручання у права і свободи вищевказаної особи.

Крім того, ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року, у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про надання дозволу на обшук, який був проведений невідкладно 03.10.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , було відмовлено.

Приймаючи до уваги ту обставину, що ухвалою слідчого судді від 10.10.2023 року відмовлено у наданні дозволу на проведення обшуку, виявлені та вилучені під час такого обшуку предмети не можуть набути ознак доказів за вимогами КПК України про їх допустимість. Обґрунтуванням заявленого клопотання про арешт майна слідчою визначено саме необхідність збереження майна як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на вилучене майно та відмовляє у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході невідкладного обшуку будинку АДРЕСА_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 000654 від 25.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1