Справа № 587/2079/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, Сумської області, працюючого будівельником у ФОП « ОСОБА_8 », одруженого, з середньою-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
З тексту обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний кримінальний проступок за наступних обставин.
Так, 31 серпня 2020 близько 23 год 00 хв ОСОБА_7 знаходився на березі ставку, що розташований неподалік с.Гриценкове, Сумського району, вчинив на грунті раптово виниклих неприязних відносин словесну сварку з раніше знайомим ОСОБА_6 . У ході конфлікту у ОСОБА_7 раптово виник умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , шляхом нанесення ударів. ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_6 та наніс перший удар кулаком правої руки, в область правого ока ОСОБА_6 після чого відразу наніс другий удар кулаком правої руки, який прийшовся в праву сторону обличчя, від даного удару ОСОБА_6 сів на траву. Після чого ОСОБА_6 підвівся на ноги та ОСОБА_7 наніс ще удар правою ногою в область правої гомілки ОСОБА_6 та в подальшому конфлікт було припинено самостійно ОСОБА_7 . В результаті протиправних дій, відповідно до висновку експерта № 729 від 05.10.2020 ОСОБА_7 спричинив умисні тілесні ушкодження ОСОБА_6 , а саме ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом нижньої стійки правої очниці, гематоми повік правого ока та верхньої щелепи справа сукон`юнктивальний крововилив, справа синець правої гомілки. Ушкодження в ділянці голови кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець правої гомілки кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.
09.10.2023 до суду через канцелярію звернувся захисник обвинуваченого ОСОБА_4 з клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку з закінченням строків давності. Своє клопотання захисник мотивує тим, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, на сьогодні з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років, а тому строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності вже сплив і він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 своє клопотання підтримав, просив його задовольнити.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні хоча і не визнав, але підтримав клопотання, повідомив, що йому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності не є реабілітуючою обставиною, наслідки йому зрозумілі, погоджується про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання.
Потерпілий ОСОБА_6 вказав, що вважає, що обвинувачений навмисно затягував розслідування та судовий розгляд справи з метою уникнути відповідальності.
Представник потерпілого незаперечував проти задоволення даного клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Суд, розглянувши за правилами ст.350 КПК України заявлене клопотання, виходить із наступного.
Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності. З системного аналізу норм КК України та КПК України, слідує, що така згода підозрюваного, та сплив, встановлених ст.49 КК України строків, є безумовною підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього, що перешкоджає подальшому здійсненню будь-яких процесуальних дій в цьому провадженні.
Відповідно до ч.1ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків.
За змістом ч.8 ст.284 КПК України, закриття провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Обвинувачений ОСОБА_7 розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, не має реабілітуючого характеру і наполягав на його звільненні у зв`язку з закінченням строків давності.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Слід також зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справаN3598/1781/17,провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п. 2 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст. 350, 369-372 КПК України, на підставі ст.ст.12, 49 КК України, суд -
Задовольнити клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1