Справа №522/7319/23
Провадження №1-кп/522/2661/23
ВИРОК

Іменем України

11 грудня 2023 року

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 20.02.2023року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не працевлаштованого, який навчається, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України, За участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2023 року, приблизно о 16-й годині 45 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився біля будинку №10-Б за адресою: м. Одеса, вул. Говорова. В цей час біля будинку №10-Б за адресою: м. Одеса, вул. М.Говорова також знаходилась потерпіла ОСОБА_7 . Між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, кулаками правої та лівої руки наніс ОСОБА_7 два удари в область голови, від чого остання почала відходити в сторону.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , ще наніс потерпілій декілька ударів рукою в область обличчя та голови.

В результаті противоправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, а саме: синець голови, садна лівої кисті, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, та, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе не визнав та пояснив суду наступне. Він зустрічався із ОСОБА_9 , онукою потерпілої приблизно пів року. Того дня, 12 лютого, він домовився зустрітись з ОСОБА_10 о 15-й годині на вулиці М. Говорова. Він чекав на неї пів години, її не було, тому він пішов в кафе «Мері бері». Коли він був там, до нього прийшли ОСОБА_11 з бабусею ОСОБА_7 . Бабуся почала йому дорікати з приводу його одягу. Після цього вони з ОСОБА_10 вийшли на вулицю. Там ОСОБА_7 знову висловлювала претензії щодо його зовнішнього вигляду після чого сказала, що побачення закінчено і ОСОБА_12 треба йти додому. Він взяв ОСОБА_13 за руку та вони відійшли. Тоді бабуся ОСОБА_14 підійшла, вихопила у нього з рук пакет з їжею та викинула його. Після чого, вона знову почала ображати його та кричати, що її ґвалтують. Почувши це, до них підбігли двоє свідків. Тоді він вирішив піти додому. По дорозі його зупинили співробітники поліції та запитали чи він знайомий із ОСОБА_7 та чи бив він її, на що він заперечив. Жодних ударів потерпілій він не наносив.

Разом з тим, вина ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується наданими у судовому засіданні поясненнями потерпілої та свідків.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду наступне. Її онука ОСОБА_15 познайомилась з ОСОБА_3 в Інтернеті. Деякий час вони листувались, а потім почали бачитись. Оскільки онука неповнолітня, сім`я прийняла рішення обмежувати їх час перебування разом та вона відводила онуку на побачення. 12 лютого ОСОБА_11 з ОСОБА_3 домовились зустрітись. Коли вони прийшли у зазначене місце, його там не було. Тоді вони з ОСОБА_10 зайшли в кафе «Мері бері», де був ОСОБА_3 , тому що ОСОБА_11 хотіла з ним поговорити. Коли вона побачила ОСОБА_16 , запитала, чому він домовився про зустріч, а сам не прийшов. На що ОСОБА_17 відповів, що він не буде чекати ОСОБА_13 стільки часу. Тоді вона запропонувала онуці піти додому. Яна відповіла, що хоче поговорити з ОСОБА_16 , на що бабуся погодилась та дала їм на це 10 хвилин, а сама вийшла на вулицю. Яна довго не виходила, тоді вона їй зателефонувала і сказала, щоб онука вийшла. Коли ОСОБА_11 та ОСОБА_17 вийшли з кафе, вона знову запитала ОСОБА_16 чому він не дочекався ОСОБА_13 , а пішов. ОСОБА_3 поводив себе неадекватно та почав конфлікт. Вона взяла його пакет та відкинула в сторону. Тоді ОСОБА_3 вдарив її в обличчя кулаком. Вона відходила та кричала, щоб перехожі допомогли, однак обвинувачений продовжував бити її в голову. Тоді підійшли двоє хлопців та відтягнули ОСОБА_3 . Вона зателефонувала дочці, щоб вона викликала поліцію, тому що ОСОБА_17 її побив. У неї боліла голова та було багато синців.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив наступне. 12 лютого, близько 4-5 години, вони з другом йшли з магазину по вулиці М. Говорова. Неподалік від кафе «Мері бері» побачили як ОСОБА_3 наносить удари ОСОБА_7 кулаком в голову та живіт. Він підбіг його відтягнути. Обвинувачений був злий та ліз в бійку до нього, тому він дав йому ляпаса, щоб той отямився. Також там була дівчина, онука ОСОБА_7 , яка стояла і плакала. У ОСОБА_7 була рука в крові та подряпини. Також пояснив, що його приятель ОСОБА_19 , з яким вони разом були свідками зазначеної події, на даний момент служить у лавах ЗСУ.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , пояснила, що 12 лютого їй зателефонувала її мама - ОСОБА_7 та сказала, що ОСОБА_3 її побив. Вона відразу зателефонувала у поліцію. Після лікарні та поліції, вона запитала доньку чи дійсно ОСОБА_3 вдарив бабусю. Дочка сказала, що так, наніс близько 2-3 ударів по обличчю. Дочка сказала, що вони з бабусею зайшли в кафе «Мері бері», що на вулиці М. Говорова, там був ОСОБА_17 та сказав, що не буде чекати її та йде додому. Вона почала плакати та просила його, щоб він нікуди не йшов. Бабуся сказала, що раз він не хоче чекати, то йдемо додому. У нього був пакет з їжею, який впав, після чого він розізлився та почав бити бабусю. Вона кричала. Він штовхнув її і знову наніс 3-4 удари. Перехожі хлопці підійшли та відтягнули його. Коли ОСОБА_7 прийшла додому, вона побачила у неї на руці подряпини та кров, а на обличчі синець. Крім того, перед судовим засіданням коли вона розмовляла з ОСОБА_10 , вона підтвердила, що обвинувачений справді вдарив бабусю.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснила суду наступне. В той день, 12 лютого, вона з ОСОБА_3 вийшли з кафе «Мері бері» удвох. На вулиці її чекала бабуся ОСОБА_7 , яка сказала їй йти додому. Вона попросила бабусю почекати, тому що хотіла поговорити з ОСОБА_16 . Бабуся почала її тягнути, тоді ОСОБА_17 штовхнув бабусю і вона впала. Бабуся почала кричати, а вона казала їй перестати. Підбігли двоє свідків, відштовхнули Гліба та вдарили його по обличчю. Після чого, бабуся зателефонувала мамі ( ОСОБА_20 ), щоб викликати поліцію. Вона бачила кров на руці у бабусі.

Крім того, вина ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

-Витягом із ЄРДР, згідно якого 20.02.2023 року до чергової частини ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт старшого ДОП СП ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_22 про те, що ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , просить прийняти заходи правового характеру до невідомої особи, яка 12.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , нанесла їй тілесні ушкодження

-Рапортом співробітника поліції про отримання зави на лінію поліції «102» про те, що 12 лютого 2023 року до чергової частини відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області із заявою звернулась ОСОБА_7 , в якій просить міри правового характеру до ОСОБА_3 , який 12.02.2023 року о 16-й годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 10, висловлювався нецензурно, кидався в бійку, на зауваження не реагував, вдарив її кулаками в обличчя, потилицю

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12 лютого 2023 року від ОСОБА_7 , згідно якої вона зазначила, що 12 лютого 2023 року приблизно о 16-й годині 45 хвилин за адресою: вул. М. Говорова, біля будинку №10, поруч з кафе «Мері бері», ОСОБА_23 висловлювався нецензурною лайкою, кидався в бійку, на зауваження не реагував, вдарив її кулаками в обличчя і потилицю

-Висновком судово-медичної експертизи №253 від 15 березня 2023 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець голови, садна лівої кисті (2). Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. Такими тупими предметами могли бути руки. В механізмі виникнення ушкоджень могли мати місце удари, тертя. Враховуючи дані медичної документації та морфологічні особливості ушкоджень (синець-блідо-синюшного кольору, садна під бурими кірками на рівні шкіри) слід вважати, що вони виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 12 лютого 2023 року. Синець голови, садна лівої кисті як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21 лютого 2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_3 як особу, на ім`я ОСОБА_17 , яка 12 лютого 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , наніс жінці на ім`я ОСОБА_24 тілесні ушкодження

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21 лютого 2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_3 як особу, на ім`я ОСОБА_17 , яка 12 лютого 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , наніс жінці на ім`я ОСОБА_24 тілесні ушкодження

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку - такими, на підставі яких можливо ухвалення обвинувального вироку.

Що стосується посилань адвоката на порушення вимог порядку проведення впізнання за фотознімками, то суд не вважає їх слушними, оскільки при проведення впізнання ОСОБА_3 були дотримані вимоги статті 228 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що сам ОСОБА_3 не заперечував свого знаходження 12 лютого 2023 року о 16-й годині 45 хвилин біля будинку номер 10 по вулиці Маршала Говорова у м. Одеса. Також свідок ОСОБА_18 , якому пред`являлися фотографії ОСОБА_3 для впізнання, був допитаний в судовому засіданні і вказав на ОСОБА_3 , як на особу, яка в зазначений час в зазначеному місці спричинила потерпілій тілесні ушкодження.

Також суд зазначає, що докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому статтею 93 КПК України, жодних обставин, передбачених статтею 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що дійсно мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

Вказані діяння ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення та вірно кваліфіковані за статтею 125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Сукупність досліджених по справі доказів дає суду підстави зробити висновок, що ОСОБА_3 дійсно винен у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України та підлягає кримінальній відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

ОСОБА_3 раніше не судимий, навчається.

Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України суд вважає обставиною, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.

Згідно з статті 23 ч.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи зі статті 23 ч. 2 п.п.1,2 ЦК України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до статті 23 ч.3 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Із урахуванням глибини та тяжкості моральних страждань, отриманих ОСОБА_7 , яка будучи особою похилого віку, відчувши приниження, образу та неповагу, зазнала тілесних ушкоджень від молодого і сильнішого за неї хлопця, суд вважає таким, що підлягає задоволенню цивільний позов ОСОБА_7 та вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 у відшкодування спричиненої моральної шкоди ОСОБА_7 суму у розмірі 30 000 гривень.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 витрати на судово-медичне дослідження в розмірі 658 гривень.

Цивільний позов у частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за необхідне залишити без розгляду, оскільки суду не надані підтвердження зазначених витрат.

Керуючись статтями 368, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 витрати на судово-медичне дослідження у розмірі 658 (шістсот п`ятдесят вісім) гривень.

Цивільний позов в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1