Справа №766/5200/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

у судовому засіданні, розглянувши подання провідного інспектора відділу № 35 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про вирішення питання щодо направлення засудженого ОСОБА_4 , до місця відбування покарання,

встановив:

Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22.11.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі, та із застосуванням приписів ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2021 року остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 6 ( шести) місяців обмеження волі. Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід не обирався.

22 грудня 2021 року вирок набрав законної.

17.01.2022 року до відділу № 35 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях вирок надійшов на виконання.

Інспектор звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання щодо направлення засудженого ОСОБА_4 до Державної установи в порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі для відбування призначеного покарання. .

На обґрунтування клопотання вказує, що 11.07.2023 року за вих. № 228 до відділу № 35 надійшла відповідь ГУ НП у Херсонській області Управління карного розшуку відносно засудженого, відповідно до якого вжитими заходами 29.04.2023 року було встановлено місцезнаходження засудженого за адресою АДРЕСА_1 із вказівкою на номер засобів зв`язку останнього. Органом пробації було направлено запит до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області для перевірки місця проживання засудженого .

01.08.2023 року за вих. № 254 отримано відповідь на запит згідно якого співробітниками Деснянського відділу пробації місце проживання засудженого встановити не вдалося, за згаданою вище адресою він не проживає, на телефон не відповідає.

При цьому подальшими вжитими заходами місцезнаходження засудженого встановити не вдалося.

Представник органу пробації та прокурор у судове засідання не з`явились, надали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, клопотань про відкладення до суду не подавали, втім їх неявка на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Місце перебування засудженого суду не відоме, останнє відоме місце перебування засудженого значиться на території, яка наразі є тимчасово окупованою.

Суд, вивчивши подання та перевіривши наданими в розпорядження суду матеріалами справи, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно.

Частиною 4 ст. 57 КВК України передбачено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Статтею 87 КВК України передбачений порядок направлення засудженого до місця відбування покарання шляхом переміщення засудженого під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність затримання засудженого та направлення його до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, суд враховує наявність підстав і умов, зазначених у ст. 57 КВК України, у їх сукупності.

Організація роботи органу пробації щодо виправлення осіб засуджених до покарання у виді обмеження волі регулюється «Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5.

У розділі ХІ цього наказу встановлено, що направлення до місця відбування покарання засуджених до обмеження волі покладається на уповноважений орган з питань пробації, який надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитись для вручення припису та ознайомитись з порядком відбування покарання.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання, а ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення уповноваженим органом з питань пробації та підтверджуються документально.

Однак, дослідивши матеріали справи долучені до подання, суд дійшов висновку, що цих нормативних вимог орган пробації не дотримався.

Так, до подання, до якого додано копії вироку від 22.11.2021 року, розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, а також довідку про судимості Сафарова, не додано жодних матеріалів, якими обґрунтовуються та підтверджуються зазначені в клопотанні обставини, зокрема, не надано відомостей про те, що із засудженим ОСОБА_4 проводилась бесіда та йому було роз`яснено порядок слідування до місця відбування покарання, останній не попереджався про відповідальність за невиїзд в установлений строк або неприбуття до виправного центу.

Самі матеріали справи також не містять підтверджуючих документів, які б свідчили про умисне ухилення засудженого ОСОБА_4 від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин.

При цьому ініціатором подання не долучено до матеріалів справи й підтвердження направлення вказаних викликів засудженому ОСОБА_4 не лише за місцем проживання, а і за місцем останнього відомого перебування, та відповідно їх отримання останнім чи повернення з відміткою про причини повернення, відсутні будь-які документи про результати проведення розшукових заходів стосовно засудженого, про які вказано у клопотанні.

Тобто матеріали подання не містять відомостей того, чи були здійснені працівником уповноваженого органу з питань пробації необхідні дії, передбачені Кримінально-виконавчим кодексом України та вказаним наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5, що мають бути виконані до моменту звернення до суду із поданням про направлення засудженого до місць відбування покарання.

Суд констатує, що при зверненні до суду з відповідним поданням, уповноваженою особою органу пробації не надано жодних доказів щодо виконання всіх вимоги, які є обов`язковими перед направленням подання до суду для вирішення питання про направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, посилання на які є в клопотанні.

У зв`язку з чим суд вважає, що це подання є таким, що подано передчасно, через що задоволенню не підлягає.

Крім того, суд звертає увагу, що вказане не позбавляє представника органу пробації повторно звернутися до суду з вказаним поданням у випадку наявності для цього підстав та при усуненні зазначених недоліків.

Керуючись ст. 539 КПК України, ст. 57 КВК України, суд

постановив:

У задоволенні подання провідного інспектора відділу № 35 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Ю.Ліхацької про вирішення питання щодо направлення засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1