БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1038/23
Провадження № 1-кп/730/71/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2023 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Борзна кримінальне провадження №0000417 від 3 липня 2023 року з обвинувальним актом від 21 вересня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широкий Луг Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , згідно рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18.07.2019, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 596378 від 24.07.2019, зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_9 на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10 липня 2019 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ОСОБА_5 достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, умисно ігноруючи вказане рішення суду, діючи з прямим умислом з 01.12.2019 по 30.11.2021 та з 01.06.2022 по 23.08.2023 злісно ухилявся від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_9 на утримання дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_5 являючись фізично здоровою і працездатною особою, у період 01.12.2019 по 30.11.2021 та з 01.06.2022 по 23.08.2023 офіційно працевлаштований не був, отримував неофіційні періодичні доходи від тимчасових підробітків, з 2020 по 2022 роки отримав грошові кошти у сумі 25469,82 грн. від ТОВ «Прохорське» у якості орендної плати за оренду належної йому земельної ділянки сільськогосподарського призначення, але приховував їх від державного виконавця, не надавав матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, аліментів на утримання дітей не сплачував, у результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 245196,75 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та повідомив, що, знав про необхідність сплати алiментiв на утримання дітей та спочатку надавав кошти на їх утримання. Вподальшому припинив сплачувати аліменти, оскільки проти цього заперечувала його співмешканка. Офіційно він працевлаштований не був, однак протягом усього періоду мав доходи від тимчасових підробітків та мав можливість сплачувати аліменти. Лише у березні 2021 року він пошкодив руку і майже місяць не працював, тому у цей період у нього доходів не було. Крім того, він здає в оренду земельну ділянку та отримує орендну плату за неї, однак отримані кошти не спрямував на погашення заборгованості зі сплати аліментів. Під час досудового розслідування він намагався передати потерпілій певну суму коштів, однак та відмовилась, сказавши, що все буде вирішуватись через суд. Просив призначити йому покарання, яке б давало можливість працювати та сплачувати аліменти.

Законний представник неповнолітніх потерпілих пояснила, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з її колишнього чоловіка ОСОБА_5 на утримання трьох їхніх спільних неповнолітніх дітей обвинувачений жодного разу добровільно не надавав матеріальну допомогу дітям; через виконавчу службу на її рахунок декілька разів надходили суми стягнутих з нього аліментів у примусовому порядку, зокрема і плата за виконання суспільно корисних робіт на підставі постанови суду про притягнення його до адмінвідповідальності. Розмір заборгованості по аліментах за три роки становить близько 250000 грн. Після розлучення вона не спілкується з ОСОБА_5 , тому їй невідомо про його доходи. Після завершення дізнання, обвинувачений просив надати номер її карти, щоб перерахувати їй кошти, однак вона сказала, що все буде вирішуватись у суді. Вважала за доцільне призначити покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що з 24.07.2019 у неї на виконанні знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. Обвинувачений один раз з`явився на виклик та висловив незгоду із розміром встановлених рішенням суду аліментів. Перші два місяці аліменти сплачував, однак надалі незважаючи на її неодноразові виклики, жодного разу до органу ДВС не з`явився, повідомлення про наявність заборгованості по аліментах ігнорував, на попередження про наслідки, що настають за ухилення від сплати аліментів не реагував. Вжитими під час виконання рішення суду заходами, було встановлено, що ОСОБА_5 отримує доходи від надання в оренду земельних паїв. Із цих доходів аліменти були утримані у примусовому порядку. Також, на рахунок погашення заборгованості по аліментах була направлена плата за виконання суспільно корисних робіт, які обвинувачений виконував на підставі постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши законного представника потерпілих, обвинуваченого, свідка та дослідивши інші докази у справі у визначеному порядку та обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні, крім визнання ним своєї вини підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

-заявою ОСОБА_9 щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у зв`язку з несплатою аліментів (а.с. 9);

-копією судового наказу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18.07.2019, згідно якого обвинувачений був зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_9 на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10 липня 2019 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.(а.с 90)

-відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою у податковій декларації про майновий стан і доходи, за період з І кварталу 2019 по ІІ квартал 2023 року щодо ОСОБА_5 , згідно яких останній отримав від ТОВ «Прохорське» доходи від надання земельної частки (паю) в оренду у сумі 25469,82 грн. (а.с. 39-40)

-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 23.08.2023 сукупний розмір заборгованості ОСОБА_5 зі сплати аліментів становив 245196,75 грн. При цьому у період 01.12.2019 по 30.11.2021 та з 01.06.2022 по 31.08.2023 аліменти він не сплачував взагалі. (а. с. 46-48);

-постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29.11.2021 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 240 годин суспільно корисних робіт;

-матеріалами виконавчого провадження №59637880 від 24.07.2019 з примусового виконання вищевказаного судового наказу, з яких убачається, що ОСОБА_5 неодноразово викликався до державного виконавця з приводу невиконання судового рішення про стягнення аліментів, попереджався про відповідальність за ухилення від сплати аліментів (а.с. 50-63).

-інформацією Ніжинської філії Чернігівського обласного центру зайнятості № 13.8/703-23 від 15.09.2023 про те, що протягом з січня 2019 по 15.09.2023 обвинувачений до центру зайнятості не звертався.(а.с. 81)

-показаннями самого обвинуваченого, законного представника неповнолітніх потерпілих, свідка.

Дослідивши вказані докази суд дійшов висновку про те, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, зібрані у встановленому законом порядку, не протирічать один одному, не оспорюються обвинуваченим та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Чинним законодавством визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Обов`язок батьків утримувати дитину до її повноліття закріплений в ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України та гарантується державою.

Приписами ст.15 СК України регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, а предметом - кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України може бути вчинене у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому, діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку. Про злісний характер ухилення від сплати аліментів також можуть свідчити: тривалість ухилення (згідно примітки до ст.164 КК України виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів), приховування доходів, зміна місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного (приватного) виконавця, продовження ухилення після попередження з боку державного виконавця про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності, неодноразове звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Установлені судом обставини обставини свідчать саме про свідоме та злісне ухилення ОСОБА_5 від виконання свого обов`язку по утриманню трьох неповнолітніх дітей.

Обвинувачений, маючи доходи від підробітків та здачі нерухомого майна в оренду, не вживав заходів щодо погашення заборгованості зі сплати аліментів та надання матеріальної допомоги своїм дітям, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої значно перевищує суму виплат за три місяці.

При цьому наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 23.08.2023 становить 245197,27 грн, а тому саме такі фактичні обставини кримінального правопорушення слід покласти в основу обвинувачення ОСОБА_5 .

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у злiсному ухиленні вiд сплати встановлених рiшенням суду коштiв на утримання дітей (алiментiв),вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.164 КК України і його дії органом дізнання кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного, позицію законного представника потерпілих.

ОСОБА_5 за місцем проживання негативної характеристики не має, не одружений, є особою працездатного віку, проте не працює, раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності за несплату аліментів та вчинення домашнього насильства, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Суд не може визнати за пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину щире каяття, яка зазначена в обвинувальному акті, оскільки такої обставин не було встановлено під час судового розгляду.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого кримінального правопорушення. Розкаяння передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

ОСОБА_5 у судовому засіданні в своїх показаннях вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, однак на залагодження своєї провини навіть після направлення обвинувального акта до суду, не вжив ніяких заходів по наданню дітям будь-якої матеріальної допомоги. У разі відмови потерпілої отримати кошти, він не був позбавлений можливості сплатити їх через виконавчу службу.

Таким чином, виходячи з характеру та тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного та його ставлення до вчиненого діяння, наявність у обвинуваченого доходів від тимчасових підробітків, позиції потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального праворушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1