Провадження №: 1-кп/752/2029/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0001045, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2023 за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Миронівка Миронівського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, непрацевлаштований, розлучений, має на утриманні малолітнього сина, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 16.08.2023 приблизно о 9-й ранку ОСОБА_4 перебував в Голосіївському районі міста Києва, де прямуючи пішки проспектом Науки, неподалік будинку № 8 знайшов блістер з трьома таблетками метадону і двома таблетками димедролу. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадону, для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підібрав описані блістерні упаковки з вищевказаними таблетками, усвідомлюючи, що знайдений ним метадон є наркотичною речовиною. Придбавши в аптеці неподалік медичний шприц, ОСОБА_4 змішав три таблетки метадону з двома таблетками димедролу з водою, після чого шприц з отриманою рідиною поклав до свої сумки сірого кольору, яку тримав при собі, тим самим умисно незаконного придбав та розпочав зберігати для особистого вживання без мети збуту зазначений наркотичний засіб.

Надалі 16.08.2023 близько 10-ї години ранку у м. Києві по просп. Науки 8 ОСОБА_4 був зупинений працівником поліції. На запитання працівників поліції та у ході перевірки його особи правоохоронцями добровільно надав зі своєї сумки сірого кольору, яку тримав при собі медичний шприц, всередині якого мітилася рідина білого кольору, що становить собою наркотичний препарат, який він придбав за вищевказаних обставин та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Факт того, що в медичному шприці рідина білого кольору, що її ОСОБА_4 незаконно придбав і зберігав при собі без мети збуту, становить собою наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) доводиться висновком судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-23/43810-НЗПРАП від 23.08.2023.

Метадон (фенадон), згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2020 віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України та визнається винним у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, що за нормами ст. 12 КПК України, класифікується як кримінальний проступок.

З огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті і повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін, суд, з`ясувавши добровільність позиції ОСОБА_4 , у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу, стосуються вирішення питання про долю речових доказів і судових витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в установчій частині вироку, зокрема у частині способу вчинення, дати, часу і місця вчинення кримінального проступку, виявлення у нього наркотичного засобу, який він незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, справді підібрав блістерну упаковку з трьома таблетками метадону і двома батлетками димедролу, розумів, що метадон є наркотичним препаратом, пішов до аптеки, де купив шприц та змішав таблетки з водою, яка у нього була. Отриманою речовиною хотів уколотися. При цьому ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, зазначив, що виправився і протиправних дій не чинить і не чинитиме, отримує замісну терапію, є інвалідом ІІІ групи через операцію на серці, проживає з батьками пенсійного віку, роботи через інвалідність не має, його син проживає у сусідньому селі.

Скарг на правоохоронців від обвинуваченого не надходило.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за вище встановлених обставин.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає.

Майнова шкода описаним кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час судових дебатів прокурор оголосив свої міркування щодо міри необхідного покарання, просив застосувати покарання у виді обмеження воді на строк 2 роки з можливістю звільнення від відбування покарання і встановленням іспитового строку. При цьому прокурор зазначив, що обтяжуючих обставин не встановлено, обвинувачений розкаявся, щиро шкодує про вчинене. Питання речових доказів та судових витрат просив вирішити в порядку ст. 100, 124 КПК України.

У судових дебатах й останньому слові ОСОБА_4 зазначив, що усвідомлює факт вчинення кримінального правопорушення, жалкує про вчинене, щиро кається.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком, особу винного, який з листопада 2022 має діагноз "Психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності", отримує замісну терапію, проте на обліку у лікаря нарколога, а також психіатра не перебуває, раніше не судимий, характеризується за місцем мешкання і реєстрації добре, непрацевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, неповнолітню дитину на утриманні, має інвалідність ІІІ групи та є пенсіонером через загальне захворювання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, часу, місця, способу учинення.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказані, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. При цьому суд знаходить можливим звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням у порядку приписів ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе за описаних умов без ізоляції від суспільства з огляду на наявність у ОСОБА_4 особистих стимулів до виправлення.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КПК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню та зберіганню органом досудового розслідування.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження у сумі 1 912,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Речові докази, а саме:

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,098 г, що у медичному шприці зберігається у камері схову Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за квитанцією № 001534 від 25.08.2023, знищити;

- компакт диск з записами нагрудних камер затримання ОСОБА_4 зберігати при матеріалах кримінального провадження органом досудового розслідування.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком № СЕ-19/111-23/43810-НЗПРАП від 23.08.2023 у сумі 1 912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1