Справа № 216/383/21
Провадження № 1-кп/216/226/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884 від 03.12.2020 року відносно:

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не навчається, має базову загальну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-23.05.2023 року Центрально - Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190, 70 ч. 1 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України визначено іспитовий строк 3 (три) роки.

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, має повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисники обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законний представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

25.11.2020 приблизно о 21 годині 30 хвилин, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм знайомим - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, яка пролягає неподалік від будинку №4-Б по вулиці Петра Калнишевського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, вступили між собою у попередню злочинну змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я раніше незнайомого їм потерпілого - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей час перебував на вказаній ділянці дороги поряд із ними.

В цей час, неповнолітній ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, розуміючи що їх дії є очевидними для потерпілого, свідомо ігноруючи зазначену обставину, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, завдали потерпілому ОСОБА_9 одного удару в обличчя, від якого останній впав на спину, зазнавши фізичного болю.

Продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_4 спільно зі співучасником злочину - неповнолітнім ОСОБА_3 , розуміючи що їх дії є очевидними для потерпілого ОСОБА_9 , свідомо ігноруючи зазначену обставину, діючи умисно, з корисливих мотивів, на досягнення єдиного злочинного результату, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиправно відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_9 , вартість якого визначена висновком судово-товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/54 від 19.01.2021, а саме:

-чоловічою зимовою термокурткою помаранчевого кольору марки «RLA» колекції «EXPEDITION OUTDOOR FASHIONABLE», розміру М, вартістю 500,00 гривень, в якій знаходився паспорт України на ім`я ОСОБА_9 , зв`язка ключів у кількості 5 штук, які для потерпілого ОСОБА_9 матеріальної цінності не представляють;

-чоловічими спортивними флісовими штанами чорного кольору з написом «PUMA», розміру М, вартістю 200,00 гривень;

-чоловічим гаманцем коричневого кольору, виконаного зі шкіри, вартість експертизою не визначена, в якому знаходились дві банківські картки «OTP-BANK» № НОМЕР_1 та ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , видані на ім`я ОСОБА_9 .

Після чого, співучасники злочину, ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, яким в подальшому спільно розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 700,00 гривень та фізичного болю.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 30.11.2020 приблизно о 05 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм знайомим- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на пішохідній ділянці дороги по вулиці Ентузіастів, яка пролягає вздовж берега річки Саксагань та тильної сторони будинку №2-А по вулиці Дунайська в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, діючи повторно, вступили між собою у попередню злочинну змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я раніше незнайомого їм потерпілого - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який в цей час перебував на вказаній ділянці дороги поряд із ними.

Достовірно знаючи про те, що у потерпілого ОСОБА_10 при собі знаходяться матеріальні цінності, які співучасники злочину визначили як об`єкт свого спільного злочинного посягання, скориставшись тим, що вони перебувають у малолюдному місці, у темну пору доби, діючи зі спільною злочинною метою, із корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 згідно відведеної йому ролі, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , та схопивши його за передпліччя обох рук, завів їх за спину, почав утримувати потерпілого ОСОБА_10 фіксуючим захватом.

В цей час інший співучасник злочину - неповнолітній ОСОБА_3 завдав руками та ногами кілька ударів в обличчя та тулубу потерпілого ОСОБА_10 , після чого, поваливши разом зі співучасником злочину ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_10 на землю, продовжили завдавати йому численних ударів взутими ногами в область голови та тулубу, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: 2 синців в виличних областях з обох сторін з розповсюдженням на спинку носа, крововиливи в зовнішні відділи склери обох очей, яківідповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2007 від 17.12.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки та фізичний біль.

Продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_4 спільно зі співучасником злочину - неповнолітнім ОСОБА_3 , розуміючи що їх дії є очевидними для потерпілого ОСОБА_10 , свідомо ігноруючи зазначену обставину, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, на досягнення єдиного злочинного результату, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиправно відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , вартість якого визначена висновком судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/866 від 23.12.2020 а саме:

-мобільним телефоном марки ERGO модель F245 STRENGTH Dual Sim Yellow imei1: НОМЕР_3 imei2: НОМЕР_4 , вартістю 450 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті формату Micro SDHC ємністю 16 Gb виробник «Verico (10) [X]», вартістю 73, 33 гривні;

-навушниками ERGO модель VM-340 Black, вартістю 108,33 гривні;

-грошовими коштами у сумі 120 гривень;

-спортивним рюкзаком синього кольору, який не становить матеріальної цінності для потерпілого;

Після чого співучасники злочину, ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, яким в подальшому спільно розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , майнової шкоди на суму 751 гривня 66 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 02.12.2020 приблизно о 15 годині 20 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на території скверу із Меморіалом «Танкістам - визволителям», що розташований на площі Визволення в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, побачили раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який прямував вздовж скверу зі сторони проїжджої частини в напрямку перехрестя вулиці Пушкіна та проспекту Поштового в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.

В цей час, неповнолітній ОСОБА_3 , повторно, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, розуміючи що їх дії є очевидними для потерпілого, свідомо ігноруючи зазначену обставину, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого ОСОБА_12 та розпочав словесний конфлікт.

Після чого, ОСОБА_11 разом із співучасником злочину - ОСОБА_3 штовхнули потерпілого у спину в результаті чого потерпілий впав передньою ділянкою тулубу на землю, при цьому ОСОБА_11 , діючи на досягнення злочинного результату, наніс потерпілому ОСОБА_12 не менше п`яти ударів взутою ногою по голові в ділянку обличчя, в результаті чого відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1976 від 07.12.2020 заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: 3 синців обличчя, 2 саден в області обличчя та правої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

В цей час, неповнолітній ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_11 злочинного наміру, направленого на відкрите заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, відкрито викрав з лівої кишені штанів, вдягнених на потерпілого ОСОБА_12 , належний йому чоловічий гаманець чорного кольору, який не представляє матеріальної цінності для потерпілого, в якому знаходились грошові кошти у сумі 395 гривень, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_12 , посвідчення Ветерана Праці на ім`я ОСОБА_12 .

Утримуючи викрадене майно при собі, співучасники злочину ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 395 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 25.11.2020 приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,разом зі своїм знайомим- неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, яка пролягає неподалік від будинку № 4-Б по вулиці Петра Калнишевського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, вступили між собою у попередню злочинну змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я раніше незнайомого їм потерпілого - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей час перебував на вказаній ділянці дороги поряд із ними.

В цей час, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_3 , реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, розуміючи що їх дії є очевидними для потерпілого, свідомо ігноруючи зазначену обставину, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, завдали потерпілому ОСОБА_9 одного удару в обличчя, від якого останній впав на спину, зазнавши фізичного болю.

Продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_4 спільно зі співучасником злочину - неповнолітнім ОСОБА_3 , розуміючи що їх дії є очевидними для потерпілого ОСОБА_9 , свідомо ігноруючи зазначену обставину, діючи умисно, з корисливих мотивів, на досягнення єдиного злочинного результату, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиправно відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_9 , вартість якого визначена висновком судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/54 від 19.01.2021, а саме:

-чоловічою зимовою термокурткою помаранчевого кольору марки «RLA» колекції «EXPEDITION OUTDOOR FASHIONABLE», розміру М, вартістю 500,00 гривень, в якій знаходився паспорт України на ім`я ОСОБА_9 , зв`язка ключів у кількості 5 штук, які для потерпілого ОСОБА_9 матеріальної цінності не представляють;

-чоловічими спортивними флісовими штанами чорного кольору з написом «PUMA», розміру М, вартістю 200,00 гривень;

-чоловічим гаманцем коричневого кольору, виконаного зі шкіри, вартість експертизою не визначена, в якому знаходились дві банківські картки «OTP-BANK» № НОМЕР_1 та ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , видані на ім`я ОСОБА_9 .

Після чого, співучасники злочину, ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, яким в подальшому спільно розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 700,00 гривень та фізичного болю.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кваліфіковано за ч. 2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 30.11.2020 приблизно о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,разом зі своїм знайомим- неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на пішохідній ділянці дороги по вулиці Ентузіастів, яка пролягає вздовж берега річки Саксагань та тильної сторони будинку №2-А по вулиці Дунайська в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, діючи повторно, вступили між собою у попередню злочинну змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я раніше незнайомого їм потерпілого - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який в цей час перебував на вказаній ділянці дороги поряд із ними.

Достовірно знаючи про те, що у потерпілого ОСОБА_10 при собі знаходяться матеріальні цінності, які співучасники злочину визначили як об`єкт свого спільного злочинного посягання, скориставшись тим, що вони перебувають у малолюдному місці, у темну пору доби, діючи зі спільною злочинною метою, із корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 згідно відведеної йому ролі, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , та схопивши його за передпліччя обох рук, завів їх за спину, почав утримувати потерпілого ОСОБА_10 фіксуючим захватом.

В цей час інший співучасник злочину - неповнолітній ОСОБА_3 завдав руками та ногами кілька ударів в обличчя та тулубу потерпілого ОСОБА_10 , після чого, поваливши разом зі співучасником злочину ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_10 на землю, продовжили завдавати йому численних ударів взутими ногами в область голови та тулубу, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: 2 синців в виличних областях з обох сторін з розповсюдженням на спинку носа, крововиливи в зовнішні відділи склери обох очей, яківідповідно до висновку судово-медичної експертизи №2007 від 17.12.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки та фізичний біль.

Продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_4 спільно зі співучасником злочину - неповнолітнім ОСОБА_3 , розуміючи що їх дії є очевидними для потерпілого ОСОБА_10 , свідомо ігноруючи зазначену обставину, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, на досягнення єдиного злочинного результату, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиправно відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , вартість якого визначена висновком судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/866 від 23.12.2020 а саме:

-Мобільним телефоном марки ERGO модель F245 STRENGTH Dual Sim Yellow imei1: НОМЕР_3 imei2: НОМЕР_4 , вартістю 450 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті формату Micro SDHC ємністю 16 Gb виробник «Verico (10) [X]», вартістю 73, 33 гривні;

-навушниками ERGO модель VM-340 Black, вартістю 108,33 гривні;

-грошовими коштами у сумі 120 гривень;

-спортивним рюкзаком синього кольору, який не становить матеріальної цінності для потерпілого;

Після чого співучасники злочину, ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, яким в подальшому спільно розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , майнової шкоди на суму 751 гривня 66 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кваліфіковано за ч. 2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

12 жовтня 2023 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 12.10.2023 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю законного представника ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 .

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою вину в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України.

Сторони погоджуються на призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання (узгодженого цією угодою) більш суворим покаранням за вироком Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2023 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років та звільнення ОСОБА_3 від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

На момент підписання угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 були зрозумілі наслідки укладення такої угоди, викладені у ст. 473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України) та касаційному порядку (п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України). Крім того, ОСОБА_3 усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Крім того, 12 жовтня 2023 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 12.10.2023 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 .

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою вину в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

На момент підписання угод про визнання винуватості ОСОБА_4 були зрозумілі наслідки укладення таких угод, викладені у ст. 473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України) та касаційному порядку (п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України). Крім того, ОСОБА_4 усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даних угод дотриманні вимоги КПК України та КК України, просила їх затвердити та призначити обвинуваченим узгоджені в угодах міри покарання.

Обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні також просили затвердити угоди та призначити узгоджену в них міру покарання, при цьому обвинувачені беззаперечно визнали себе винними у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Потерпілі правом на участь у судовому засіданні не скористалися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими в підготовчому судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченим узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 визнали себе винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України. Вказані злочини в силу ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, а отже за такого, угоди про визнання винуватості може бути укладено. Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілком розуміють положення п.1 ч.1 ст. 473, ч.4 ст. 474 КПК України, усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано, також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 12.10.2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочинів був неповнолітнім, раніше судимий, судимість не погашена, не одружений, не працюючий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання та місцем навчання характеризується позитивно (а.с. м.к.п.26-28), на обліку у лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, звертався до лікаря-психіатра за медичною допомогою з вересня 2019 року з приводу змішаного розладу емоцій та поведінки (а.с. м.к.п. 22-23), матеріальна шкода відшкодована потерпілим шляхом повернення викраденого майна.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 12.10.2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не судимий, не одружений, не працюючий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, обліку у лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра перебував з 2013 року з приводу: органічний емоційно-лабільний розлад, внаслідок перенесеної ЧМТ (а.с. м.к.п. 14), матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими в судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченим узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлене клопотання про скасування арешту на майно, що визнане постановою слідчого від 03.12.2020 року в якості речових доказів, а саме: банківські карти ОТР-ВАN № НОМЕР_1 та АТ «ПриватБанк № НОМЕР_2 , чоловічу куртку червоного кольору із виворотом чорного кольору та чоловічу куртку помаранчевого кольору RLA FASHIONABLE розмір М, із подальшою забороною власнику чи уповноваженою ним особою користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном, оскільки в застосуванні арешту вказаних речей відпала потреба, матеріальна шкода обвинуваченими відшкодована потерпілим шляхом повернення викраденого майна, цивільний позов не заявлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити в силі до вступу вироку в законну силу.

Крім того, з обвинувачених слід солідарно стягнути на користь держави документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта, в розмірі 980,70 грн. та 1307,60 грн., що разом становить 2288,30 грн.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.10.2023 року між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001884 від 03.12.2020 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2023 рокупризначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.10.2023 року між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0001884 від 03.12.2020 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) років 2 (два) місяця.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити в силі до вступу вироку в законну силу.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/866 від 23.12.2020 року по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 980,70 грн. (дев`ятсот вісімдесят гривень) та на проведення судової товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/54 від 19.01.2021 року у розмірі 1307,60 грн. (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).

Скасувати накладений ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2020 року арешт на банківські карти ОТР-ВАN № НОМЕР_1 та АТ «ПриватБанк № НОМЕР_2 , чоловічу куртку червоного кольору із виворотом чорного кольору та чоловічу куртку помаранчевого кольору RLA FASHIONABLE розмір М (м.к.п. а.с. 141-142).

Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілого, відповідно до розписки ОСОБА_10 (м.к.п. а.с. 47), - залишити потерпілому.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілого, відповідно до розписки ОСОБА_9 (м.к.п. а.с. 138), - залишити потерпілому.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанції № 1209 від 03.12.2020 року (м.к.п. а.с. 137) - повернути власнику.

Матеріали кримінального провадження № 0001884 від 03.12.2020 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/383/21 (1-кп/216/226/23).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1