14.12.2023 Провадження по справі № 1-кп/940/143/23
Справа № 940/1161/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0004086 від 25.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Одайполе Тетіївського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не депутата, невійськовозобов?язаного, раніше судимого вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04.08.2022 року за ч.1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у визначеному законом порядку судимість за вироком міського суду Київської області від 04.08.2022 року, яким його засуджено за ч.1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства. Як установлено у ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Встановлено, що 05.04.2021 року Ірпінським міським судом Київської області, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 176373 від 23.01.2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП винесено постанову у справі № 367/534/21 провадження № 3/367/374/2021, яка набрала законної сили 16.04.2021 року та відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на три роки.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 13.03.2022 року о 10:00 год. керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі Р-17 (Біла Церква-Тетіїв-Липовець-Гуменне), був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та відповідно стосовно ОСОБА_4 працівниками поліції винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 13.03.2022 року серії БАБ № 639697 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішення суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, будучи ознайомленим з ним, з метою невиконання рішення суду 22.10.2022 року о 20:40 год. керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Набережна в с. Одайпіль Білоцерківського району Київської області, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та відповідно стосовно ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення від. 22.10.2022 року серія ДПР18 № 182672 за ч.1 ст. 130 КУпАП та направлено на розгляд до Тетіївського районного суду Київської області. 22.10.2022 року Тетіївським районним судом Київської області за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 182672 від 22.10.2022 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, винесено постанову у справі 940/1052/22 провадження 3/940/12/23, яка набрала законної сили 03.02.2023 року та відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на один рік.

Окрім цього ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішення суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, будучи ознайомленим з ним, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 22.10.2022 року о 20:40 год. керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Набережна в с. Одайпіль Білоцерківського району Київської області був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та відповідно стосовно ОСОБА_4 працівниками поліції винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 22.10.2022 року серії БАВ № 151641 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Проте ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішення суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, будучи ознайомленим з ним, з метою невиконання рішення суду 04.07.2023 року о 17:47 год. керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Набережна в с. Одайпіль Білоцерківського району Київської області, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та відповідно стосовно ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення від. 04.07.2023 року серія ААБ № 231718 за ч.2 ст. 130 КУпАП та направлено на розгляд до Тетіївського районного суду Київської області. 31.07.2023 року Тетіївським районним судом Київської області за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 231718 від 04.07.2023 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КупАП, винесено постанову у справі 940/738/23 провадження 3/940/386/23, яка набрала законної сили 11.08.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім цього ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішення суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, будучи ознайомленим з ним, з метою невиконання рішення суду 04.07.2023 року о 17:47 год. керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Набережна в с. Одайпіль Білоцерківського району Київської області, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та відповідно стосовно ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення від. 04.07.2023 року серія ААБ № 231712 за ч.5 ст. 126 КУпАП який направлено на розгляд до Тетіївського районного суду Київської області. 31.07.2023 року Тетіївським районним судом Київської області за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 231712 від 04.07.2023 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КупАП, винесено постанову у справі 940/739/23 провадження 3/940/387/23, яка набрала законної сили 11.08.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Проте ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішень суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, будучи ознайомленим з ним, з метою невиконання рішення суду 24.08.2023 року о 18:27 год. керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Набережна в с. Одайпіль Білоцерківського району Київської області, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та відповідно стосовно ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення від. 24.08.2023 року серія ААБ № 231699 за ч.1 ст. 130 КУпАП який направлено на розгляд до Тетіївського районного суду Київської області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України визнав повністю, ствердивши обставини, зазначені у обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно, достовірно знаючи про рішення суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, не бажаючи виконувати вказане рішення суду, неодноразово керував транспортним засобом в час та при обставинах, зазначених у обвинувальному акті. Вказав суду, що покарання, призначене йому вироком Ірпінського міського суду Київської області у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень він не виконав.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. Його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.382 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який раніше судимий вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04.08.2022 року за ч.1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, але штраф не сплатив, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має утриманні малолітню дитину, не працюючий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, висновок органу пробації про високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, а також інші обставини, які відповідно до положень Кримінального кодексу України, у тому числі статей 66,67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить повне визнання ним своєї винуватості.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану та рецидив злочинів.

Реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.382 КК України.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує, що вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04.08.2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, який обвинуваченим не сплачений.

Відтак, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд вважає, що до покарання за цим вироком, слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04.08.2022 року.

За правилами ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і таких клопотань заявлено не було.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 382 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 382 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04.08.2022 року і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, яке слід виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1 .