ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року, якою щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 301-1 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровська область, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 20 грудня 2023, заборонивши йому цілодобово, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 301-1 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 20 грудня 2023, заборонивши йому цілодобово, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на умисне придбання та зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження. Так, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 порушуючи суспільну мораль, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, за допомогою програмного забезпечення «uTorrent» встановленого на його стаціонарному комп?ютері, у невстановлений досудовим слідством день та час, але не пізніше 01.05.2023, завантажив сорок два файли графічних форматів, які відносяться до творів порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, тим самим ОСОБА_8 умисно придбав дитячу порнографію без мети збуту чи розповсюдження, яку незаконного зберігав на вищевказаних носіях інформацію, для особистого перегляду без мети збуту чи розповсюдження.

Умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились в умисному придбанні та зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження, кваліфікуються за ч.1 ст.301-1 КК України.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що підозра висунута ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 301-1 КК України є обгрунтованою. Крім того, у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено. Існування інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику вчинення нового кримінального правопорушення слідчим суддею не встановлено, у зв`язку із тим, що прокурором його наявність не доведено.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий суддя, обравши щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту фактично не встановив наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не з`ясовано та не доведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

Слідчим суддею не були взяті до уваги доводи сторони захисту про необхідність підозрюваного відвідувати своє місце роботи, заробляти гроші та утримувати сім`ю. Захисник зазначає, що місце роботи та посаду підозрюваного мало встановити слідство, чого зроблено не було.

Поза увагою суду взагалі залишились доводи захисту про те, що фактичне процесуальне спілкування ОСОБА_8 з органами досудового слідства триває з 25 травня 2023 року та за цей час відбулись чисельні судові засідання та процесуальні дії у слідчого, на які ОСОБА_8 та його захисник з?являлись за першим викликом, відстоювали та захищали свою позицію, приймали участь у всіх без виключення судових засіданнях, на виклик про вручення підозри та клопотання про обрання запобіжного заходу також з?явились одразу, за першим викликом. Тобто жодних сумнівів у належній процесуальній поведінці підозрюваного не має та не могло і бути ані в слідчого, ані в прокурора. Також стороні захисту є незрозумілими висновки суду про можливість продовження волонтерської та журналістської діяльності підозрюваним при застосуванні до нього цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим, ані прокурором, ані слідчим у клопотанні не зазначається, яким чином, ще не завершене розслідування кримінального провадження може ускладнитись поведінкою підозрюваного, оскільки фактично уся доказова база, на яку посилається слідство фактично вже зібрана та перебуває у розпорядженні слідства.

Під час апеляційного перегляду:

- захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості, зокрема про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційних скаргах щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає не обґрунтованими з огляду на таке.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України є обґрунтованими і такими, що підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого.

Повідомлення про підозру має містити відомості, зокрема зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину за обставин, викладених в повідомленні про підозру.

Апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, враховуючи той факт, що обставини злочину до кінця не з`ясовані, досудове розслідування триває, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 вказаної статті, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду й на початкову стадію досудового розслідування, збір доказів кримінального провадження та встановлення всіх фігурантів, причетних до вчинення даного злочину.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи захисника, що посилання сторони обвинувачення тільки на тяжкість інкримінованого злочину не є достатньою підставою для висновку про наявність ризику вчинення іншого злочину, оскільки слідчий суддя не встановив такий ризик.

Слідчим суддею належним чином виконано вимоги ст. 178 КПК та враховано, що підозрюваний раніше не судимий, не притягався до кримінальної відповідальності, наявність у ОСОБА_8 офіційного місця реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність міцних соціальних зв`язків.

Посилання захисника, що слідчим суддею не враховані вказані відомості про особу ОСОБА_8 , спростовують змістом оскарженої ухвали з якої видно, що зазначені відомості були враховані слідчим суддею, водночас суд апеляційної інстанції вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки ці обставини самі по собі не спростовують правильності висновків слідчого судді та не можуть запобігти настанню вищезазначених ризиків.

Стосовно тверджень захисника про необхідність скасування заборони цілодобово залишати підозрюваним житло, у зв`язку з необхідністю відвідувань роботи, то апеляційний суд зауважує, що строк запобіжного заходу та строк досудового розслідування не є необмеженими і досудове розслідування має бути закінчене у визначенні ст. 219 КПК строки, а для забезпечення безперервності робочого процесу ОСОБА_8 має право ініціювати зміну форми праці на дистанційну.

Відповідно до ст. 178 КПК, апеляційний суд, перевіривши обґрунтованість та достатність обраного виду запобіжного заходу, доходить висновку, що для нівелювання встановлених ризиків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що стосовно ОСОБА_8 необхідним і достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи, що дозволить контролювати поведінку підозрюваного, тим самим в повній мірі зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та забезпечити ефективність досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного за ч. 1 ст. 301-1 КК України, до 20 грудня 2023 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4