ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1699/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві підготовчий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Першотравенськ Баранівського р-ну Житомирської обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше судимого: 24.03.2023 Дарницьким районним судом м. Києва за 1 ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 27 липня 2023 року.

Прокурор просила провести підготовку до судового розгляду, який належить призначити на підставі обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані вимоги ст.ст. 32, 291 КПК України. Крім того, просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Так як обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на даний час не відпали та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду. Щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Дарницьким районним судом м. Києва, підстав для закриття провадження по справі немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього в цілому складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

В зв`язку з наведеним, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Суд не вбачає підстав для скасування, зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, оскільки обставини, які враховувались раніше судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, ризики не зменшились.

В судовому засіданні, на думку суду, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про можливе вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Крім того, суд враховує наявність об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, та те, що заявлені раніше ризики не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , конкретні обставини справи, на думку суду, дають підстави для висновку, що існують з боку обвинуваченого ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків.

Так, про наявність ризику переховуватись від суду, відповідно до п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 знає про тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у даному злочині, обізнаний в мірі покарання та усвідомлює, що за дані злочини передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15-ти років. Крім того, обвинувачений не має постійного місця проживання в м. Києві, веде бродячий спосіб життя.

Не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі може привести до того, що перебування на волі обвинувачений, який, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинені злочини, надасть можливість йому уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики суду та використати ситуацію, яка склалась у країні, на власну користь, а саме те, що на даний час військова агресія російської федерації проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, з неповною середньою освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 без постійного місця проживання, не працює, має захворювання - туберкульоз, раніше судимий 24.03.2023 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, разом з тим підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого з застосуванням насильства та наслідком якого є спричинення смерті іншій особі.

Крім того, прокурором доведено наявність ризику незаконного впливу на свідків, оскільки з огляду на встановлені на час розгляду клопотання обставини вчинення злочину, отримання показання свідків безпосередньо судом є суттєво важливими для кримінального провадження. Тому, з урахуванням проживання свідків з обвинуваченим, ризик незаконного впливу на свідків ОСОБА_4 має достатній ступінь ймовірності.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для продовження дії запобіжного заходу відносно такого обвинуваченого, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому суд враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ураховуючи санкцію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання обвинуваченого в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики існують, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на обвинуваченого обов`язків.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.199 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що обставини, зазначені у ч. 3 ст.199 КПК України виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Крім того, частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суд має право не визначати розмір застави, а саме щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, який спричинив смерть людині, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314-317, 331, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.10.2023 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 7/13 каб. 10.

Розгляд справи проводити одноособово.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 23.11.2023 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 діб з дня її оголошення до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ