Провадження №1-кп/369/2457/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000868 від 22 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотів Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, інвалід армії, пенсіонер по інвалідності 2-ої групи, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (далі КК України),

встановив:

14 листопада 2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000868 від 22 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому було призначене підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, який проводити у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника.

Потерпіла, обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду в кримінальному провадженні.

Крім того, прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без альтернативи внесення застави, оскільки 20 листопада 2023 року закінчується термін перебування обвинуваченого під вартою, згідно з ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2023 року. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, може ухилятись від суду з метою уникнути покарання, оскільки останній не має міцних соціальних зв`язків. Також обвинувачений може протиправно впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показань. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

При обговоренні клопотання прокурора, захисник ОСОБА_6 заперечила проти клопотання прокурора, вважала його таким, що подане з порушенням вимог ст. 199 КПК України, а саме не за 5 днів. При цьому, захисник вважала заявлені прокурором ризики необґрунтованими, такими, що не існують та нічим не підтверджені, у зв`язку з чим в клопотанні прокурора просила відмовити повністю. Крім того, наявність ризиків прокурор, на її думку, обґрунтовує лише тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення. Вказувала, що її підзахисний не має наміру переховуватися від суду та протиправно впливати на свідків, потерпілу. Також зазначила, що її підзахисний є інвалідом 2 групи, має поганий стан здоров`я, раніше не судимий, є єдиним годувальником двох батьків похилого віку, тому просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням особи під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив застосувати відносно нього цілодобовий домашній арешт, а в клопотанні прокурора просив відмовити повністю.

Прокурор заперечив проти клопотання сторони захисту про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважав, що він може не забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та є необхідним у цій справі.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, ознайомившись з клопотанням прокурора, запереченнями сторони захисту, матеріалами судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним прокурором відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту, не встановлено.

Відповідно до ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися одноособово, враховуючи відсутність клопотання обвинуваченого про реалізацію права передбаченого ч. 2 ст. 31 КПК України, щодо здійснення розгляду справи колегіально, у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду технічної фіксації судового процесу.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд враховує наступне.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, є інвалідом армії, пенсіонером по інвалідності 2-ої групи, неодружений, має на утриманні батьків похилого віку, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності у даному кримінальному провадженні, заявлених прокурором ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, оскільки вчинення кримінального правопорушення вперше, наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, наявність на утриманні батьків похилого віку, хоч і мають місце, однак на даний час вказані обставини навіть у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для незастосування йому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, самі по собі такі обставини без їх сукупності з іншими обставинами, не можуть слугувати безумовною підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливого тяжкого кримінального правопорушень, яке є насильницьким та має підвищений ступінь суспільної небезпеки, а також те, що заявлені прокурором ризики існують та є реальними.

Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу, хоча останній є мінімальним.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які існують, а також, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вид та розмір покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також, з метою запобігання перешкоджати встановлення істини по справі, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено.

При цьому, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі. Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстав вважати, що клопотання сторони обвинувачення подано в порушення вимог ст. 199 КПК України, у суду немає. Поряд з цим, стороною захисту не надано суду будь-яких доказів в підтвердження обґрунтованості клопотання стосовно необхідності зміну запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 16 листопада 2023 року до 14 січня 2024 року включно, без альтернативи внесення застави, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 27, 31-33, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 314 ч. 3 п. 5, 315-316, 331, 376, 392, 395 КПК України,

ухвалив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000868 від 22 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі обвинувального акту на 22 листопада 2023 року о 16:30 годині, який проводити у відкритому судовому засіданні, одноособово, за участю прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотів Обухівського району Київської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 16 листопада 2023 року до 14 січня 2024 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині обрання запобіжного заходу та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1