УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000737, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 26.04.2023року, за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Ухвалою від 27.11.2023 строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 продовжено до 25.01.2024, включно.

Ухвалою від 27.11.2023 строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 продовжено до 25.01.2024, включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що підстави для застосування до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки не перестали існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, з конфіскацією майна. Крім того, зазначив, що до обвинуваченого ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні був застосований запобіжний у вигляді домашнього арешту, водночас у зв`язку з невиконанням ним покладених обов`язків, в подальшому вказаний запобіжний захід був змінений на тримання під вартою. Також, зазначив, що відносно ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні був застосований запобіжний у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, водночас у зв`язку з невиконанням ним покладених обов`язків, в подальшому вказаний запобіжний захід був змінений на тримання під вартою, без визначення розміру застави. Таким чином, на даний час існують ризики того, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються. Крім того, також просив продовжити відносно ОСОБА_10 строк дії обов`язків, покладених на нього у зв`язку з внесенням застави.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просив суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, наміру переховуватися не має, а відтак, на його думку, належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 зможе забезпечити запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В той же час, захисник не заперечував щодо продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав доводи захисника та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням в умовах не свободи.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав доводи захисника та також не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на думку захисника, відсутні. Просила суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, працевлаштований, наміру переховуватися не має, а відтак, на її думку, належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити запобіжний захід не пов`язаний з триманням в умовах не свободи.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав доводи захисника та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, при продовженні запобіжного заходу судом враховані ризики, що не зменшилися, а також обставини щодо тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 майновий та сімейний стан обвинувачених, існування ризиків переховування від суду, незаконно впливу на свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та/або продовження своєї злочинної діяльності.

На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики суттєво не зменшились та не змінились.

Так ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, з конфіскацією майна, ступінь суспільної небезпеки, тривалість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення, відтак останні можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність.

Так, застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який на даний час перебуває на початковому етапі.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Крім того, судом також враховується, що до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні вже застосовувалися інші запобіжні заходи не пов`язанні з позбавленням волі, водночас обвинуваченими покладені на них обов`язки виконанні не були, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозрюються у вчиненні іншого кримінального правопорушення, яке вчинене ними під час перебування їх на запобіжному заході не пов`язаному з позбавленням волі, відтак вказані запобіжні заходи були змінені на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та продовження строку дії обов`язків, покладених але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 08.03.2024, оскільки перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом обвинувачені покладенні на них обов`язки не виконували.

Крім того, частина 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суд має право не визначати розмір застави, а саме, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що до обвинуваченого ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні вже визначався розмір застави, проте був порушений ним, а обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд вважає за необхідне при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, розглядаючи питання щодо продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Продовжуючи строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується, забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з огляду на те, що на даний час судовий розгляд не розпочато, а також бере до уваги його вік та стан здоров`я, матеріальний стан, міцність його соціальних зв`язків, а також ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Крім того, судом також взято до уваги, думку обвинуваченого ОСОБА_10 , який не заперечував щодо продовження покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вищезазначені обставини є достатніми для продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_10 .

Керуючись ст. 314-316, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 08 березня 2024 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 08 березня 2024 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 08 березня 2024 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає (м. Київ) без дозволу, суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду з України

Обвинуваченого письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3