Справа № 372/163/24
Провадження 1-кс-23/24
ухвала

Іменем України

05 січня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000141, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. На обґрунтування клопотання прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.01.2024 зі служби "102" до чергової частини Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення працівника Обухівського РУП Чорногора про те, що 04.01.2024 приблизно о 15 год. 30 хв. під час документування адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , яке полягало у завідомо неправдивому виклику поліції, ОСОБА_4 , знаходячись біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , надав працівникам поліції неправомірну вигоду у 1000 грн. за не притягнення до адміністративної відповідальності.

Того ж дня слідчим проведено огляд місця події на ділянці дороги біля домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення огляду місця події всередині службового автомобіля Національної поліції України (надалі - НПУ) марки «Kia», моделі «Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні виявлено грошові кошти в сумі 1000 грн., а саме 2 грошові банкноти номіналом 500 грн.: серії ЦБ № 5852571, серії ББ № 5528414, які вилучено та запаковано до спеціального пакету НПУ № WAR0071877.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію постанови по справі про адміністративне правопорушення на спеціальному бланку серії ГБВ № 936184, відповідно до якого зафіксовано факт адміністративного правопорушення, вчиненого 04.01.2024 ОСОБА_4 завідомо неправдивий виклик поліції.

04.01.2024 слідчим винесено постанову про визнання вказаних грошових банкнот речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі були об`єктом кримінально протиправних дій.

Виходячи з того, що на даний час у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведеного огляду місця події грошові кошти є безпосереднім предметом злочину що розслідується, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, виникає необхідність у накладенні арешту на вилучені 04.01.2024 під час огляду салону службового транспортного засобу поліції грошові кошти в розмірі 1000 гривень, із забороною користування та розпорядження вказаним майном, а тому прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000141, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до постанови слідчого від 04 січня 2024 року вказані грошові кошти визнані речовими доказами та приєднанні до кримінального провадження № 0000703 від 12.03.2023 року.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання вилучених грошових коштів доказами у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 04.01.2024 року під час проведення огляду місця події на ділянці дороги біля домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із службового автомобіля Національної поліції України марки «Kia», моделі «Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: 2 грошові банкноти номіналом 500 грн.: серії ЦБ № 5852571, серії ББ № 5528414, які запаковано до спеціального пакету НПУ №WAR0071877, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів..

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: