Дата документу 31.01.2024Справа № 554/4026/23
Провадження № 1-кс/554/1552/2024
У Х В А Л А

29 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльності дізнавача і процесуального керівника та встановлення органу досудового розслідування процесуального строку для прийняття процесуального рішення в кримінальному провадженні № 0000198,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , просить визнати протиправною бездіяльність дізнавача та процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000198, а також встановити органу досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні строк у два тижні з дня винесення ухвали суду для прийняття процесуального рішення у вигляді повідомлення про підозру винним особам або закриття кримінального провадження.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що 07 травня 2023 року на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що на березі річки Ворскла, поряд із с. Буланове Полтавського району особа, на ім`я ОСОБА_7 Оде спільно із іншими особами, що йому допомагали, нанесли потерпілим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Досудове розслідування здійснюється майже 9 місяців. По кримінальному провадженню проведено ряд судових експертиз, в тому числі судово-криміналістичні, неодноразово допитано всіх можливих свідків, в тому числі потерпілих, нападника та свідків, які були з ним (співучасники). Потерпілі приймали участь у слідчому експерименті, на якому вказали обставини вчинення злочину та роль кожного учасника. Ними ж надано органу досудового розслідування всі медичні документи, пов`язані з цією подією. Крім того, вказав, що матеріали кримінального провадження містять докази того, що нападник ОСОБА_7 Оде в день нанесення потерпілим тілесних ушкоджень погрожував життя і здоров`я ОСОБА_5 , що зафіксовано на відеозаписі. Зазначив, що нещодавно «представники» нападника повторно погрожували потерпілому, про що ним була подана відповідна заява та долучений доказ - показання свідка, який ці погрози чув. Втім, на думку адвоката, орган досудового розслідування проявляє тривалу, протягом майже дев`яти місяців, бездіяльність, що порушує права потерпілих, завдання кримінального провадження, а також вимоги статті 28 КПК України. Зазначив також про те, що на цей час, вже більше місяця, потерпілим не повідомляється про стадію, на якій перебуває кримінальне провадження.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності потерпілих та його представника. Заявлені вимоги повністю підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення вимог клопотання, зазначивши, що в межах кримінального провадження прокурором неодноразово надавались письмові вказівки щодо проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій та востаннє 24 січня 2024 року. На їх виконання органом досудового розслідування був проведений значний обсяг слідчих дій та ряд судових експертиз, зокрема судово-медичних, судово-балістичних та експертизу відео-, звукозапису. Вказала, що станом на цей час для усунення суперечностей щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 по матеріалах кримінального провадження призначено комісійну судово-медичну експертизу і 26 січня 2024 року матеріали кримінального провадження направлено до Полтавського ОБСМЕ. З огляду на це вважала, що підстави для визнання протиправною бездіяльності органу досудового розслідування та процесуального керівника, про що просить адвокат, відсутні. Разом з тим, вказала, що нормами КПК України встановлено право, а не обов`язок, слідчого судді встановлювати процесуальні строки в межах граничного строку для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку. При цьому проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує виключно прокурор, і зазначене питання не входить до компетенції слідчого судді. Прийняття відповідних процесуальних рішень в ході здійснення досудового розслідування, зокрема повідомлення особі про підозру, а також закриття кримінального провадження, є дискреційними повноваженнями органу досудового розслідування, а слідчий суддя, в свою чергу, не наділений повноваженнями зобов`язувати орган досудового розслідування прийняти конкретне процесуальне рішення. Зважаючи на викладене, просила відмовити в задоволенні клопотання адвоката.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч. 5 ст. 38 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Згідно положень статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов?язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов?язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов?язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Частиною 1 статті 114 КПК України регламентовано порядок встановлення та межі процесуальних строків, встановлених прокурором, слідчим суддею, судом. Так, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (ч. 2 ст. 114 КПК України).

Разом з тим, положення статті 114 КПК України носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків. Зокрема, частиною 2 статті 28 КПК України прямо врегульовано, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує виключно прокурор. Слідчий суддя, в свою чергу, наділений повноваженнями забезпечення проведення досудового розслідування у розумні строки лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції. Із системного аналізу зазначених правових норм слідує, що повноваження слідчого судді щодо встановлення процесуальних строків у межах граничного строку, передбаченого КПК України мають місце лише під час розгляду і вирішення слідчим суддею тих питань, які віднесені до його компетенції, як то наприклад, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, коли слідчий суддя має право встановити більш короткий строк дії заходу забезпечення кримінального провадження, в межах строку, встановленого нормами КПК України.

З наведеного вище вбачається, що вимога представника потерпілих щодо встановлення органу досудового розслідування процесуального строку для проведення досудового розслідування в цілому виходить за межі повноважень слідчого судді.

До того ж слідчий суддя позбавлений можливості об`єктивно визначити весь об`єм та види слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які необхідно провести в межах конкретного кримінального провадження, а також встановити всі обставини, які можуть виникнути під час проведення досудового розслідування і які можуть вплинути на тривалість його проведення.

В цій частині слідчий суддя зазначає, що дискреційними повноваженнями під час проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій наділені слідчий та дізнавач.

Так, відповідно до положень ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого, дізнавача відповідно.

Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Дізнавач, в свою чергу, за змістом ч. 3 ст. 40-1 КПК України зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі.

Водночас у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року № 11 зазначено, що у процесі вирішення питання, передбаченого ч. 6 ст. 28 КПК України, варто виходити з недопустимості порушення процесуальної самостійності слідчого, незалежності та безсторонності суддів, що включає неможливість вирішувати, які саме процесуальні рішення мають бути прийняті, та надання вказівок щодо вчинення дій, спрямованих на втручання до законної діяльності слідчого, прокурора, слідчого судді або суду щодо здійснення кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 22 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Разом з тим, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2023 року у справі № 757/26715/22-к (провадження № 51-3698км23) стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження прийняте поза межами повноважень слідчого судді. Під час оскарження дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час стосовно оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим паче слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться у сферу повноважень цих осіб і фактично візьме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч. 3 ст. 22 КПК України).

Сутність відповідних положень полягає в тому, що, реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, субєкти, зазначені у статті 28 КПК України, в тому числі й слідчий суддя, не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію один одного. Порушення процесуальної самостійності слідчого, дізнавача та прокурора за змістом норм КПК України не допускається.

Отже, із системного тлумачення викладеного слідує, що прийняття такого процесуального рішення, як закінчення кримінального провадження або повідомлення особі про підозру, відноситься до повноважень слідчого, дізнавача, прокурора, який приймає процесуальне рішення по вказаному питанню. Такі процесуальні рішення або дії пов`язані з певними фактами, як підставами для них, і здійснюється шляхом оцінки сукупності фактичних обставин кримінального провадження, наявних відомостей і співставлення їх з положеннями кримінального процесуального законодавства, а тому прийняття таких рішень є можливим лише після проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні. При цьому визначення переліку конкретних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які необхідно і можливо вчинити для забезпечення повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження належить до повноважень слідчого, дізнавача та прокурора, виходячи в тому числі з тактики проведення досудового розслідування і актуальних умов кримінального провадження.

Наведене вище в своїй сукупності повністю узгоджується також і з висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, який знайшов відображення у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 (провадження № 51-8007км18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Водночас пунктом 9-1 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником. Тобто, предметом оскарження недотримання розумних строків досудового розслідування може бути виключно рішення прокурора про відмову у задоволенні відповідної скарги.

Вирішуючи подану скаргу, слідчий суддя звертає увагу також на те, що згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України відповідно до положень статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Між тим, КПК України не визначено строку дізнання для кримінальних проступків з моменту внесення відповідних відомостей до ЄРДР, правова позиція про що відображена, зокрема в постанові Верховного Суду від 06 червня 2023 року у справі № 461/9707/21 (провадження № 51-3012км22).

Як встановлено в судовому засіданні, в кримінальному провадженні № 0000198 прокурором неодноразово надавалися письмові вказівки щодо проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій та востаннє 24 січня 2024 року. На їх виконання органом досудового розслідування на цей час проведений значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також ряд судових експертиз, зокрема судово-медичних, судово-балістичних та експертизу відео-, звукозапису та на момент розгляду клопотання з метою усунення суперечностей щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 по матеріалах кримінального провадження призначено комісійну судово-медичну експертизу, яка на цей час триває, і матеріали кримінального провадження 26 січня 2024 року направлено до Полтавського ОБСМЕ для її виконання, в зв`язку з чим, на переконання слідчого судді, відсутні підстави для висновку, що органом досудового розслідування порушено розумні строки досудового розслідування.

До того ж, виходячи з вимог клопотання адвоката, слідчий суддя також зазначає, що питання про визнання незаконною бездіяльності дізнавача та процесуального керівника в кримінальному провадженні не може бути предметом розгляду слідчим суддею, так як положеннями КПК України не надано повноважень слідчому судді визнавати бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування протиправною чи незаконною.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що встановлення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні та прийняття одного з процесуальних рішень не входить до повноважень слідчого судді, так як слідчий суддя не вправі обмежувати слідчого та прокурора у строках проведення досудового розслідування, враховуючи, що зазначене питання орган досудового розслідування вирішує виключно на власний розсуд шляхом об`єктивної оцінки фактичних обставин провадження, зібраних доказів, з урахуванням положень процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про визнання протиправною бездіяльності дізнавача і процесуального керівника та встановлення органу досудового розслідування процесуального строку для прийняття процесуального рішення в кримінальному провадженні № 0000198.

Керуючись ст. ст. 28, 114, 219, 308, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльності дізнавача і процесуального керівника та встановлення органу досудового розслідування процесуального строку для прийняття процесуального рішення в кримінальному провадженні № 0000198, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31 січня 2024 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_8