Справа № 352/502/24
Провадження № 1-кп/352/147/24
У Х В А Л А

05 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Воловець Воловецького району Закарпатської області, громадянина України, не зареєстрованого, без постійного місця проживання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

01 лютого 2024 року до провадження суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, з відповідними додатками до нього.

Ухвалою суду від 01 лютого 2024 року обвинувальний акт був призначений до підготовчого судового засідання на 05 лютого 2024 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, зазначила про можливість проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні та просила викликати в судове засідання учасників судового провадження. Також прокурор заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, без визначення застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Потерпіла не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду та підтримала клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду , а також не заперечували проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до таких висновків.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Єропейський суд з прав людини вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 чт. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що 10.12.2023 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

10.12.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

12.12.2023 ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 07.02.2024 включно.

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 31 січня 2024 року, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 4 ст. 187 КК України, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Також прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають певні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі під час судового розгляду матиме можливість впливати на потерпілу у кримінальному провадженні.

При цьому, суд звертає увагу, що такий ризик як вплив на потерпілих, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та дослідження їх судом.

Окрім того, знаходячись на волі, ОСОБА_6 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово судимий за корисливі злочини.

Жодної обставини на підтвердження зменшення вказаних ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема ухилятися від суду, є реальним та дійсним. А обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження. Тому жодних підстав для зміни чи скасування раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або ж обрання більш м`якого запобіжного заходу, на чому наголошував захисник, судом не встановлено.

При цьому, не є визначальним критерієм для цього сама по собі тривалість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, стосовно того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, суд враховує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Щодо вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, доходить висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Так, під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 475 КПК України, відсутні. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4, 8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає. Кримінальне провадження підсудне Тисменицькому районному суду Івано-Франківської області згідно правил підсудності, передбачених ст. ст. 32, 33 КПК України. Підстав для проведення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає. Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Від обвинуваченого не надійшло клопотань про колегіальний розгляд справи.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 22, 23, 65, 91, 92, 314-316, 331, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Закінчити підготовче провадження і призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 13 лютого 2024 року в приміщенні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Незалежності,150, м. Івано-Франківськ, 76018.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 04 квітня 2024 року включно.

Тримання під вартою ОСОБА_6 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

В судове засідання викликати осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: прокурора, потерпілу, захисника, обвинуваченого.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7