КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/164/24
Провадження № 1-кс/552/83/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянув клопотання старшого дізнавача СД ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавача СД ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна погодженим з прокурором, посилаючись на те, що у провадженні СД ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000011 від 09.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 09.01.2024 року о 10 год. 35 хв. за адресою: м. Полтава, вул. Сінна, 4 зупинено автомобіль Volvo FH 4х2, чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 та під час перевірки документів надав працівникам патрульної поліції посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_2 від 22.03.2023 року, яке має ознаки підробки та за наявними базами не значиться. Під час ОМП посвідчення водія вилучено в установленому законом порядку. (ЄО № 461 від 09.01.2024).

Оскільки даний предмет є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, старший дізнавач просив суд накласти арешт.

У судове засідання старший дізнавач ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, яке підтримує та просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 09 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 внесена інформація за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

09.01.2024 року постановою дізнавача посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Матеріалами клопотання встановлено, що виявлений та вилучений документ має значення речового доказу.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст.ст.167, 170, 171 КПК України, є обґрунтованим твердження старшого дізнавача про необхідність накладення арешту на вищевказаний у клопотанні документ , щодо якого є підстави вважати, що воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, а не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Тому слідчий судді дійшов до висновку про те, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Статтею 175 КПК України передбачено, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія від 22.03.2023 року серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1