Справа № 372/5184/23
Провадження 1-кс-1552/23
ухвала

25 грудня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_4 про відвід судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про відвід судді Обухівському районного суду ОСОБА_6 . Свою заяву мотивував тим, що 06.12.2023 року обвинувачений через свого представника подав клопотання про закриття кримінального провадження. Ухвалою суду від 06.12.2023 року у задоволенні клопотання відмовлено. Призначено судове засідання. 12.12.2023 обвинуваченим подано апеляційну скаргу на ухвалу від 06.12.2023 року. Однак головуючий продовжив слухання кримінального провадження. На підставі вище викладеного обвинувачений вбачає в діях судді ОСОБА_6 наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Під час розгляду заяви про відвід обвинувачений ОСОБА_4 також стверджував, що відчув з боку судді ОСОБА_6 прояв дискримінації за мовною ознакою, оскільки він є російськомовним громадянином України, уродженець Донеччини, і має труднощі у висловленні своїх думок українською мовою. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не погодилися із процесуальним рішенням судді, яке полягало у відмові у закритті кримінального провадження за ч. 2 ст. 194 КК України на стадії підготовчого провадження через відсутність складу кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні в задоволенні заяви про відвід просив відмовити з мотивів її безпідставності.

Суддя ОСОБА_6 не давав пояснень по суті заяви, суд не вбачає об`єктивної потреби у необхідності таких пояснень, оскільки заяву можливо вирішити на підставі наявних у справі доказів та із врахуванням думки учасників кримінального провадження.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На розгляді в Обухівському районному суді Київської області (суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.

Разом із зазначеним, згідно п.п. 3, 4ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75,76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Таких у заяві про відвід захисником наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Суд, прослухавши за ініціативою сторони захисту, запис підготовчого засідання під головуванням судді ОСОБА_6 в частині, в якій обвинувачений вбачає відображення прояву мовної дискримінації, прийшов до наступного висновку. Головуючим суддею ОСОБА_6 роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 про державну мову судочинства, якою є українська, акцентовано увагу на можливість скористатися послугами перекладача в разі необхідності та підкреслено про участь у цій справі захисника для належного захисту прав обвинуваченого. Судом не встановлено будь-яких висловлювань, які б давали обвинуваченому ОСОБА_4 підстави вважати, що до нього має місце дискримінаційне ставлення за мовною ознакою з боку головуючого судді ОСОБА_6 .

Таким чином, визначені заявою про відвід судді доводи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду такої заяви, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження № 372/5184/23.

Окрім того, суд ще раз наголошує, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можу бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, вважаю, що доводи заяви не узгоджуються із дійсними обставинами справи.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтею 9 Конституції України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», статями 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1