Справа № 752/4732/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/241/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконувача обов`язків прокурора міста Києва ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ялти Автономної Республіки Крим, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 26.09.2014 року за ст. 185 ч. 3 до 4 років позбавлення волі, звільненого 09.02.2016 року за відбуттям строку покарання;

- за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 29.08.2019 року за ст. 15 ч. 3, 162 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_7 22.03.2018 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля "Chevrolet", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_8 розбив скло правої передньої дверцяти вказаного автомобіля та взяв з передньої панелі автомобіля магнітолу "Pioneer" з серійним номером НОМЕР_2 , вартістю 550 гривень 00 копійок та поклав її до кишені своєї куртки, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 550 гривень 00 копійок.

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання - 3 (три) роки позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 29.08.2019 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів - 3 (три) роки позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції виконувач обов`язків прокурора міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 25.06.2020 щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням положень ст.72 КК України, вирок Дарницького районного суду міста Києва від 29.08.2019 виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, апеляційна скарга вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Так, прокурор звертає увагу на те, що в даному випадку місцевий суд не надав необхідної оцінки конкретним обставинам вчиненого правопорушення. Необхідної оцінки не отримали відомості про вчинення злочину, який має підвищений ступінь суспільної небезпеки. Як встановлено в ході судового розгляду, обвинувачений викрав чуже майно із салону автомобіля, проникнувши в середину після розбиття вікна дверей. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №653/3/18 від 17.03.2020 салон автомобіля визнається сховищем, проникнення до якого становить підвищену суспільну небезпеку, порівняно з крадіжкою, вчиненою без такого проникнення.

Внаслідок такої помилки, суспільна небезпека вчиненого злочину та особи ОСОБА_7 були штучно занижені. Як наслідок, ухвалено помилкове рішення про можливість застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України. Тобто застосовано Закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню.

На думку апелянта, обвинуваченому призначено явно несправедливе, неправдиво м`яке покарання із помилковим застосуванням ст.75 КК України, є м`якшим за покарання такого самого виду та розміру, яке належить відбувати реально.

Київським апеляційним судом у даному кримінальному провадженні було призначено судові засідання на 22 жовтня 2020 року, 02 грудня 2020 року, 04 лютого 2021 року, 01 квітня 2021 року, 22 червня 2021 року, 21 вересня 2023 року, 09 листопада 2021 року, 09 листопада 2021 року, 18 січня 2022 року, 15 березня 2022 року, 17 травня 2022 року, 19 вересня 2022 року, 31 жовтня 2022 року, 20 грудня 2022 року, 28 лютого 2023 року, 11 квітня 2023 року, 20 червня 2023 року, 29 серпня 2023 року, про що обвинувачений ОСОБА_7 повідомлявся у передбачений КПК України спосіб, однак, у жодне з зазначених засідань він не з`явився.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2022 року постановлено здійснити привід та доставити в судове засідання до суду апеляційної інстанції обвинуваченого ОСОБА_7 .

У той же час кримінальне провадження містить матеріали щодо виконання ухвали Київського апеляційного суду від 17 травня 2022 року щодо ОСОБА_9 за вих. № 4356/125/47/04-22 від 29 червня 2022 року, зі змісту якої вбачається, що працівниками поліції Голосіївського УП ГУНП в м. Києві в ході виконання відповідних матеріалів проведеними заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_7 , та здійснити привід на даний час не виявляється можливим.

Відповідно Київським апеляційним судом протягом значного проміжку часу неодноразово призначались судові засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора на вирок Голосіївського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_7 однак, обвинуваченим систематично заявлялись клопотання про відкладення розгляду судової справи, які подавалися до суду без жодних доказів поважності причини такого відкладення.

В судове засідання призначене на 29 серпня 2023 року обвинувачений ОСОБА_7 , не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи зазначені обставини та обов`язковість участі в судовому розгляді обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 , повторного примусового приводу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України визначено, що обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Відповідно до ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив причини свого неприбуття до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано примусовий привід.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений час. Привід може бути застосований до обвинуваченого.

Згідно ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового судового засідання і вживає заходів щодо забезпечення його прибуття до суду, та має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого.

Враховуючи обставини того, що обвинувачений ОСОБА_7 , допускає неналежну процесуальну поведінку, зважаючи на наведені положення кримінального процесуального законодавства, колегія суддів вважає за необхідне застосувати повторний привід до обвинуваченого ОСОБА_7 та примусово супроводити дану особу в судове засідання Київського апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Керуючись ст.ст. 139, 140, 323 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Застосувати повторний привід та доставити в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_7 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ., у судове засідання призначене на 16 листопада 2023 року на 13 год. 30 хв., яке відбудеться в приміщенні Київського апеляційного суду, за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, зал судових засідань № 0708.

Виконання ухвали доручити Голосіївському УП ГУ НП у місті Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Голосіївську окружну прокуратуру та Київську міську прокуратуру.

Про виконання ухвали повідомити Київський апеляційний суд до 10 листопада 2023 року.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4