Провадження № 1-кс/461/129/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

09.01.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драгобове-Барятинське Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працівника ТОВ «Промвагонтранс», раніше не судимого,

встановив:

слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 04.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_4 , покликаючись на те, що оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення інкримінованого останньому кримінального правопорушення, у якому він підозрюється та його тяжкість, орган досудового розслідування вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Відтак, слідчий вказує, що є підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що останній може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження, а саме: свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Отже, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та запобігання вищезазначеним ризикам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з мотивів, наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо, клопотання заперечили з мотивів необґрунтованості, просили відмовити у задоволенні клопотання або застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, оцінивши усі обставини кримінального провадження в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що 04 січня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в наданні неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої (ч. 3 ст. 369 КК України).

Положеннями ч.2 ст.177 КПК України, визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення ; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Згідно приписів ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України).

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

Оцінюючи матеріали клопотання, доводи учасників процесу та обставини справи у їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, зважаючи на особу підозрюваного, його майновий стан, характер інкримінованого злочину, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників цього кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки такий запобіжний захід є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що на даний час саме запропонований органом досудового розслідування запобіжний захід зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відтак, слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання.

При цьому, виходжу з того, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи. Долучені до клопотання докази засвідчують обґрунтованість підозри на даній стадії провадження.

Доводи слідчого та прокурора про необхідність застосування практики Європейського Суду з прав людини є важливим аспектом захисту прав людини, але в даному кримінальному провадженні посилаючись на зазначену в клопотанні практику Європейського Суду з прав людини прокурор та слідчий намагаються використати її не на користь особи, а з метою обтяження та погіршення її становища, а саме застосування більш суворого запобіжного заходу, що може становити ризики для справедливості кримінального провадження та дотримання прав, свобод та законних інтересів його учасників, відтак такі доводи відхиляються судом.

Варто відзначити, що слідчий у клопотанні вказує на п. 36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України», згідно якого, як вказує слідчий: «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.»

Водночас, наведена фраза по суті зазначена поза контекстом цього рішення. Так, повний текст пункту 36 цього рішення викладено наступним чином: «Суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року).»

Більше того, у наведеній справі заявник скаржився, що тривалість тримання його під вартою була надмірною. Він посилався на пункт 3 статті 5 Конвенції, відповідні частини якого передбачають таке: «Кожному, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту (с) пункту 1 цієї статті, ... має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання». Крім того, у наведеній справі заявника було затримано за підозрою у вчиненні вбивства за обтяжуючих обставин, крадіжки і підпалу.

Отже, слідчий фактично намагається у клопотанні навести практику ЄСПЛ, яка не є релевантною до цієї справи і до того ж у такій спосіб обґрунтовує доцільність застосування запобіжного заходу. Зазначені обставини залишені поза увагою прокурора. Відтак, наведені доводи слідчого відхиляються слідчим суддею.

Разом з тим, враховую, що розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого (підозрюваного), належне йому майно, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку неналежного виконання процесуальних обов`язків буде достатнім стримуючим фактором. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Слідчий суддя приймає до уваги дані про матеріальне становище підозрюваного та його особу, зокрема позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, а також те, що підозрюваний є особою з інвалідністю. Крім того, приймаю до уваги той факт, що підозрюваний, будучи обізнаним про свій процесуальний статус у кримінальному провадженні 04 січня, добровільно прибув з іншого населеного пункту на розгляд даного клопотання, тобто належним чином виконав свій процесуальний обов`язок.

Отже, з врахуванням особи підозрюваного, його майнового стану, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального та сімейного становища підозрюваного, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у злочині, який відноситься до категорії тяжких, вчиненого умисно з корисливих мотивів, до того ж під час дії воєнного стану, що має високий рівень суспільної небезпеки, вважаю за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн., з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Виходячи з наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн.

Зобов`язати ОСОБА_4 внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави на депозитний рахунок ТУ ДСА в Львівській області.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Київській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 його процесуальні обов`язки, які випливають з положень ст.182 КПК України та те, що у разі невиконання ним своїх обов`язків застава буде звернена в дохід держави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 09 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1