КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 06.11.2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000044 від 23.03.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 304 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2023 року крім іншого продовжено зокрема обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 06.11.2023 року включно.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2023 року та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 на розсуд колегії суддів один з наступних запобіжних заходів: особисте зобов`язання, домашній арешт з 20 год. по 07 год.; визначити заставу у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та зазначає, що при розгляді клопотання прокурора суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 є неповнолітньою особою, раніше не судимий, його родина є вкрай незаможною, він виховувався без батька та проживав разом з матір`ю та дідусем, а тому апелянт вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наявності інших більш м`яких запобіжних заходів, є надмірно суровим.

Також вказує, що ОСОБА_7 має намір дисципліновано приходити на всі судові засідання, оскільки за час перебування під вартою зробив для себе належні висновки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження №1-кп/361/1093/23 (справа №359/4709/23) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скаргизахисника, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 08.09.2023 року під час розгляду у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №0000044, у якому ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, прокурор заявив клопотання про продовження, зокрема обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, можливості незаконного впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні та вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків за місцем його проживання, порушення останнім умов домашнього арешту та недотримання покладених на нього судом обов`язків, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, а тому суд дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, пославшись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, оскільки конкретні обставини кримінального провадження, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та тяжкість покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, згідно матеріалів справи після застосування стосовно нього 24.03.2023 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжив систематично вчиняти адміністративні правопорушення та неодноразово порушив умови обраного йому запобіжного заходу, що свідчить про неможливість застосування стосовно ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Крім того, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд обґрунтовано зазначив про неможливість зміни ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки саме такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Доводи захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадженняколегія суддів вважає безпідставними, оскільки у клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою доведено існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою і судом першої інстанції встановлена об`єктивна наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 є неповнолітньою особою, раніше не судимий, його родина є вкрай незаможною, він виховувався без батька та проживав разом з матір`ю та дідусем, не можуть слугувати безумовною підставою зміни існуючого запобіжного заходу на більш м`який.

За викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування та зміни ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, запобіжного заходу на більш м`який, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 06.11.2023 року включно - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3