Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1821/2023 Справа № 641/4695/23
УХВАЛА
14 листопада 2023 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту з майна,-
ВСТАНОВИВ:
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання власника майна ОСОБА_4 , в якому останній просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2023 року у справі № 641/4695/23 на автомобіль марки «Lexus», моделі «RX 330», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , VIN-номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СТО НОМЕР_3 на автомобіль марки «Lexus», моделі «RX 330», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , VIN-номер НОМЕР_4 , 2004 року випуску, ключ від автомобілю з логотипом «Lexus» та двома брелками, обрати найменш обтяжливий спосіб арешту рухомого майна, а саме, автомобілю марки «Lexus», моделі «RX 330», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , VIN-номер НОМЕР_2 . 2004 року випуску, у вигляді заборони його відчуження, та передати його на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників сторін, вивчивши долучені до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04..08.2023 року, громадянин ОСОБА_11 просив прийняти заходи до невідомих осіб, які без його відома та без його участі перереєстрували його автомобіль марки «Lexus», моделі «RX 330», чорного кольору, державний номер НОМЕР_5 , на іншу особу.
Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України, Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст.174,376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту з майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 17.11.2023 року.

Слідчий суддя- ОСОБА_1