Справа № 635/3272/20
Провадження № 1-кп/635/72/2024
В И Р О К

Іменем України

16 січня 2024 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Кулиничі Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

встановив:

14 липня 2019 року близько 10:00 год. ОСОБА_3 керував технічно справним колісним трактором «МТЗ Беларус 82.1» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ПСП «Деметра», та рухався по дорозі з території ПСП «Деметра», яке розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Кутузівка, вул.Механізаторська 7, до лісосмуги за межами території підприємства.

На відстані приблизно 1500 метрів від території ПСП «Деметра» ОСОБА_3 зупинив трактор та припаркував його на схилі.

Після зупинки трактора ОСОБА_3 , діючи необережно, всупереч вимогам п.15.12.Правил дорожнього руху України, залишив транспортний засіб, не повернувши керовані колеса під кутом, що виключає можливість самовільного руху транспортного засобу, не поставив належним чином транспортний засіб на ручне гальмо, в результаті чого трактор здійснив самовільний рух та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , спричинивши останній тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №10-12/1213-с/19 від 16.07.2019 причиною смерті ОСОБА_6 стала тупа сполучна травма тіла, що супроводжувалась численними переломами кісток скелету (ребер, грудини та лівого плеча), яка в своєму перебігу ускладнилась розвитком травматичного шоку, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, своїми діями водій трактора «МТЗ Беларус 82.1» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією, внаслідок якої ОСОБА_6 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні повністю визнав в обсязі обвинувачення, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство. Пояснив, що 14.06.2019 року приблизно о 10:00 год. керуючи трактором «МТЗ 82.1» д/н НОМЕР_1 разом з пасажиром ОСОБА_6 , з якою вони працювали на ПСП «Деметра» та поїхали в поле накосити трави. Він заглушив трактор, відійшов від нього і почав косити траву, а ОСОБА_6 залишилася біля трактора і розмовляла по телефону. В цей час трактор покотився і наїхав на жінку, яка упала і не встигла уникнути наїзду. Він відразу підбіг до ОСОБА_6 , відтягнув її від трактора і побіг на ферму, щоб покликати на допомогу і викликати швидку. Потім разом із іншими працівниками підприємства він повернувся на місце події, але до приїзду швидкої жінка померла на місці. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаявся, засуджує свої дії.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при вищевикладених обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів на нього та з процесуальних питань, які є в матеріалах кримінального провадження,

При цьому суд роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставинами, які пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи.

За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України - звільнення від відбування основного покарання з випробовуванням, із встановленням іспитового строку, при здійсненні контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстави для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні..

Згідно з положеннями ст.124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №7/768СЕ-20 від 25.05.2020 у розмірі 1307 грн. 60 коп., судової інженерно-транспортної експертизи №15340/18815/18816 від 07.10.2019 року у розмірі 14915 грн.00 коп. та судової в галузі безпеки життєдіяльності та охорони праці експертизи №15/2 СЕ-20 від 12.05.2020 у розмірі 8172 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного за даним вироком основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №7/768СЕ-20 від 25.05.2020 у розмірі 1307 грн. 60 коп., судової інженерно-транспортної експертизи №15340/18815/18816 від 07.10.2019 року у розмірі 14915 грн.00 коп. та судової в галузі безпеки життєдіяльності та охорони праці експертизи №15/2 СЕ-20 від 12.05.2020 у розмірі 8172 грн. 50 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1