Справа № 583/5642/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Охтирського РВП ГУНП в Сумській області про дозвіл на обшук,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором, яке в судовому засіданні підтримав та обґрунтував тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000936 від 01.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З метою відшукання предметів та речей, які мають значення для справи, фіксації обставин вчиненого діяння, просить надати дозвіл на проведення обшуку в зазначеному домоволодінні.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 30 Конституції України, ст. 13 КПК України кожному гарантується недоторканність житла чи іншого володіння особи. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно зі ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукання знаряддя злочину або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місця знаходження розшукуваних осіб.

Згідно із ч. 2 зазначеної статті, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до п.18) ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, визнаючи порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та констатуючи незаконність обшуку у справі «Ернст та інші проти Бельгії», Європейський суд зазначив, що ордер на проведення обшуку не містив жодної інформації про конкретні цілі та підстави для проведення обшуку, характер розслідування, точні місця проведення обшуків та про предмети, що підлягали вилученню. Таким чином, слідчі наділялися широкими повноваженнями.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки наведений перелік майна визначений слідчим, зокрема «одяг і взуття, в якому було скоєно кримінальне правопорушення та інші речі, які можуть мати значення для встановлення всіх обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення» має надмірно узагальнене формулювання і не містить ознак, які б можливо було ідентифікувати під час обшуку, що по своїй суті може призвести до можливості органу досудового розслідування на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що на думку слідчого судді не лише не забезпечувало б збереження балансу співмірності між досягненням мети проведення досудового розслідування та необхідності втручання з боку держави в охоронювані законом права та свободи, але й давало б можливість розцінювати таке втручання як свавільне, що є неприпустимим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у разі, коли країни-учасниці вважають за необхідне вдаватися до таких заходів, як проведення обшуків житлових приміщень з метою отримання доказів вчинення правопорушень, суд оцінює, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними і достатніми та чи було дотримано принципу пропорційності (рішення у справі «Багієва проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.04.2005 року (справа "Бук проти Німеччини") наголошується, що при ухваленні відповідної постанови про проведення обшуку слід враховувати обставини справи, щоб з`ясувати, чи в конкретній справі відповідне втручання було пропорційне цілі, яку воно переслідувало, а саме: тяжкість правопорушення, у звязку з яким проводиться обшук, наявність доказів, статус приміщення, яке підлягає обшуку і можливі наслідки для репутації особи, в приміщенні якої ці дії здійснюються (аналогічна правова позиція викладена також у рішеннях ЄСПЛ у справі "Чапелл проти сполученого Королівства", "Німіц проти Німеччини" ).

Слідчий суддя зауважує, що, серед іншого, клопотання не містить доказів того, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування.

Відповідно до п.5 ч.5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

З урахуванням викладеного у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 233-237, 309, 369 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Охтирського РВП ГУНП в Сумській області про дозвіл на обшук відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в двох екземплярах, які позначенні як копії.

Слідчий суддя Охтирського

міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1