Справа № 464/7062/20
пр.№ 1-кп/464/190/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/8981/21, з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 02 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000401 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджень м. Львова, українець, громадянин України, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Франківського районного суду м.Львова від 10 серпня 2023 року до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці, покарання відбуває,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 17 вересня 2020 року, близько 12:20 год, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , вирок відносно якого набрав законної сили, заздалегідь домовившись по крадіжку, розподіливши між собою ролі, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємна викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщення магазину «Близенько» зібрав майно «ПП Мережа Сервіс-Львів», а саме сир Сулугуні торгової марки «Ферма», вагою 200 грам, вартістю 28 грн 95 коп, сир Бринза торгової марки «Злагода», 30% жирності, вагою 0,328 кг, вартістю 34 грн 99 коп, дві упаковки кави «Якобз Монарх», натуральна, розчинна, вагою 0,100 кг, вартістю 75 грн 80 коп кожна, всього на загальну вартість 151 грн. 60 коп, дві упаковки масла «Екстра Солодко вершкове Подільське», вагою 0,380 кг, вартістю 42 грн.30 коп., кожна, всього майна на загальну вартість 84 грн. 60 коп., а всього майна «ПП Мережа Сервіс-Львів» на загальну суму 300 грн. 14 коп. та складав собі у пакет чорного кольору який знаходився в корзину, після чого, корзину із вказаним пакетом залишив при вході близько касових рамок, знаючи, що в подальшому встановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, має завершити спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, а сам вийшов через каси без вищевказаного товару. Після цього, ОСОБА_4 знаючи про необхідність завершити спільний умисел на таємне викрадення чужого майна з ОСОБА_6 , вирок відносно якого набрав законної сили, 17 вересня 2020, близько 12:30 год, зайшов у приміщення магазину «Близенько», що за адресою: АДРЕСА_3 та таємно викрав в руки залишений ОСОБА_6 , вирок відносно якого набрав законної сили, пакет з вищевказаним товаром на загальну суму 300 грн 14 коп, не оплативши за вищевказаний товар, покинув місце вчинення злочину із викраденим товаром, тим самим завершив спільний умисел на таємне викрадення чужого майна спільно з ОСОБА_6 , вирок відносно якого набрав законної сили.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , вирок відносно якого набрав законної сили, спричинили матеріальну шкоду «ПП Мережа Сервіс-Львів» на загальну суму 300 грн 14 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення за викладених обставин визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченого та з`ясуванням даних про його особу. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Отже, визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченим нетяжкого злочину проти власності, особу обвинуваченого, який має судимості за аналогічні злочини, тривалий час перебував у розшуку; його вік, є неодруженим, не військовозобов`язаним, тривалий час не працює; відсутність міцних соціальних зв`язків, має захворювання; під наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває; пом`якшуючими вину обставинами - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, що підтверджується його поведінкою при розгляді в суді кримінального провадження за спрощеним порядком; обтяжуючих вину обставин судом не встановлено, приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та небезпеки для суспільства високий.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про осіб, дійшов висновку про необхідність призначення їм покарання у межах санкції статті, що буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Таке покарання узгоджується зі стороною обвинувачення та на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст.75 КК України, суд не знаходить.

Разом з тим, відповідно до вироку Франківського районного суду м.Львова від 10 серпня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.4 ст.185 КК України позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 19 травня 2023 року призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці. Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з 17 жовтня 2022 року.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Франківського районного суду м.Львова від 10 серпня 2023 року, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Так представником потерпілого «ПП ОСОБА_7 » ОСОБА_8 в порядку, визначеному ст.128 КПК України, пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок злочину, в розмірі 300, 14 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час розгляду кримінального провадження доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення відносно майна потерпілого-цивільного позивача, а відтак і у заподіянні останнім шкоди на заявлену у позові суму, що визнано обвинуваченим у повному обсязі. Відтак цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Тому з урахуванням наведених вище підстав і мотивів, заявлений цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної шкоди.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час судового провадження не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Франківського районного суду м.Львова від 10 серпня 2023 року, шляхом часткового складання, за правилами ч.1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 17 жовтня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь «ПП Мережа Сервіс-Львів» (, м.Львів, вул. Богдана Хмельницького, 212/2) 300, 14 грн заподіяної матеріальної шкоди.

Речовий доказ компакт-диск із записом камери відеоспостереження з місця події залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Суддя ОСОБА_1