Справа № 463/1024/15-к
Провадження № 1-кс/463/1262/24
У Х В А Л А

06 лютого 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000215 від 14.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Старший слідчий ВРЗЗКС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Подане клопотання мотивує тим, що 06.12.2000 року прокуратурою Львівської області було порушено кримінальну справу № 182-0556 за фактом розкрадання колективного майна ТзОВ «Мирослава» шляхом шахрайства, чим спричинено шкоду вказаному підприємству в особливо великих розмірах за ознаками ст.86-1, ч.2 ст.148-4 КК України (в редакції 1960 року). Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами з метою заволодіння грошовими коштами суб`єктів підприємницької діяльності в жовтні 2000 року створили фіктивне підприємство «Статус-Плюс», яке зареєстрували в органах виконавчої влади, після чого уклали ряд фіктивних угод без мети їх виконання. 18.11.2000 року ОСОБА_5 від імені ПП «Статус-Плюс» за попередньою змовою із ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу цукру з ВАТ «Лопатинський агротехсервіс», в результаті чого отримали 5,7 тон цукру на загальну суму 6270,0 гривень, не провівши оплату за цукор і з отриманим цукром зникли. Крім цього, 17.11.2000 року ПП «Статус-Плюс» в особі ОСОБА_6 уклало договір купівлі-продажу з ТзОВ «Мирослава» на загальну суму 555000 гривень. Разом з тим, 20.11.2000 року ПП «Статус-Плюс» уклало договір з ВАТ «Радехівський цукровий завод» на загальну суму 26120 гривень.

05 лютого 2001 року ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину.

В подальшому, постановою від 05.02.2001 року, зупинено попереднє слідство та оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .

16 грудня 2012 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім, вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. На даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які викладені у клопотанні про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий переховується від органів досудового розслідування, так як місцезнаходження підозрюваного невідоме та останній оголошений в розшук.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст.188 КПК України клопотання про дозвіл на затримання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

Обґрунтовуючи клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 слідчим зазначено те, що 16.12.2012 року останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Відповідно до ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

До матеріалів клопотання додано копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.191 КК України, складену відносно ОСОБА_5 .

В той же час, слідчому судді не надано доказів, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_5 у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, або ж повідомлення про підозру не вручено ОСОБА_5 внаслідок не встановлення його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Нормами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, матеріалами клопотання не підтверджено, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного.

Враховуючи те, що чинним процесуальним законодавством передбачено, що запобіжні заходи можуть застосовуватись лише щодо підозрюваного або обвинуваченого, при цьому, матеріалами клопотання не підтверджено, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000215 від 14.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а тому, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.188-190, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1