Справа № 553/3111/23
Провадження № 1-в/553/425/2023
У Х В А Л А

Іменем України

29.11.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

представника ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Полтави, в режимі відеоконференції, клопотання засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Полтави надійшло клопотання ОСОБА_4 , засудженого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.08.2019 за п.12 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, у якому він просить зарахувати йому у строк покарання строк перебування в установі тимчасового тримання (СІЗО),а саме: періоди з 16.02.2022 по 06.12.2022 та з 14.01.2023 по 01.11.2023, на підставі положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку один день перебування в установі тимчасового тримання (СІЗО) за два дні відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з його безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями частини 5 статті 72 КК України (редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року ) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 № 3352-XII, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.08.2019 за п.12 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років. Вказаним вироком стосовно ОСОБА_4 з 23.08.2019 по день набрання вироком законної сили був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.02.2022 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми частково змінений у частині визнання недопустимим та виключення з мотивувальної чистини вироку посилання як на доказ протокол негласної слідчої (розшукової) дії від 25.08.2016, в решті вирок суду залишений без змін. На підставі ч.5 ст. 75 КК України, в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015, зараховано обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою з 23.08.2019 до набрання вироком законної сили, тобто до 16.02.2022 включно, в строк відбування

покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, норма процесуального закону (ч.5 ст. 75 КК України, в редакції закону № 838-VIIIвід 26.11.2015) була застосована до засудженого ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження в порядку апеляційної процедури.

Враховуючи те, що після набрання вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.08.2019 законної сили ОСОБА_4 набув статусу засудженого та відбуває покарання за вказаним вироком суду, при цьому фактичне перебування чи переміщення засудженого до установи тимчасового тримання (СІЗО) після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням, у суду відсутні підстави для зарахування засудженому ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строку перебування в установі тимчасового тримання (СІЗО).

Крім того, суд зазначає, що зазначене питання вже було предметом розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду під час розгляду касаційних скарг на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 573/1689/16-к (постанова від 24.10.2023).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1