Справа № 314/5795/23
Провадження № 1-кс/314/1392/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2023 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000808 від 07 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, українцю, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який проходить військову службу на посаді водія 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1-го механізованого батальйону, 117 механізованої бригади військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, ОСОБА_4 призначено на посаду водія 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону, НОМЕР_2 механізованої бригади військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та який продовжено до 14 лютого 2024 року.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.

Згідно ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя, а також не може бути позбавлена життя.

Однак, незважаючи на наведені вимоги законодавства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,вчинив тяжкий злочин, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень іншій особі, під час конфлікту, що стався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та військовослужбовцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить службу у військовому званні «солдат», на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону, 117 механізованої бригади військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, вихопив із правої кишені своєї куртки складений ніж, відкрив його та наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар вказаним ножем в область шиї зліва, в результаті чого спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння у вигляді ножового поранення лівої половини шиї з пошкодженням внутрішньої яремної вени, з якими ОСОБА_7 був госпіталізований до КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

Прокурор підтримав клопотання, вважає за доцільне задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши учасників процесу слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра у тому, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 про вчинення вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення;

- довідкою про наявність тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду місця події під в ході якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду місця події під в ході якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_3 , в ході огляду житлового будинку, під час якого окрім іншого виявлено та вилучено ніж (знаряддя злочину);

- показаннями свідка ОСОБА_8 який показав, що проходить службу разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 06.12.2023, у вечірній час він разом з ОСОБА_9 вживав алкогольні напої та через деякий час до них прийшов ОСОБА_4 , при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння, з яким у останнього постійного виникали конфлікти з приводу служби. В ході розмови ОСОБА_4 почав вести себе агресивно, дістав з кишені розкладний ніж темного кольору, який приніс із собою та почав їм погрожувати, що заріже. Через деякий час свідок зміг заспокоїти останнього, він ( ОСОБА_4 ) вийшов з будинку, за ним пішов ОСОБА_7 , який вирішив наздогнати останнього щоб поговорити, а він ( ОСОБА_8 ) залишився в будинку. Через п`ять хвилин до будинку повернувся ОСОБА_7 , весь у крові тримаючись за шию, свідок зрозумів, що ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження;

- показаннями свідка ОСОБА_10 ,яка пояснила, що 06.12.2023 приблизно о 20:00 год., до неї за адресою місця мешкання прийшов військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_11 , який разом з іншими військовослужбовцями деякий час тому поселилися неподалік та попрохав допомоги. Пройшовши до будинку вона побачила у останнього невелике садно на голові, на запитання що трапилося, останній ( ОСОБА_4 ) відповів, що у нього виник конфлікт з військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_12 , в ході якого він ( ОСОБА_4 ) наніс ОСОБА_12 ножове поранення, при цьому, як саме та куди не пояснив;

- показаннями свідка ОСОБА_13 який показав, що 06.12.2023 йому зателефонував військовослужбовець ОСОБА_14 , який повідомив, що між бійцями його бригади виник ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт, в результаті якого останній отримав ножове поранення в шию. Прибувши на місце події ОСОБА_7 вже не було, його забрали до медичного закладу, ОСОБА_4 ніде не було. Через деякий час ОСОБА_4 виявили за адресою місця його мешкання, він перебував у збудженому стані, поводив себе агресивно. За зовнішніми ознаками останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Вищевказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких, та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 8 років, у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Без застосування найсуворішого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 може:

-переховуватися від органів досудового слідства та суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення підозрюваним незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій, направлених на пошук нових доказів скоєного злочину підозрюваним. У разі перебування ОСОБА_4 на волі виникає ризик вчинення ним дій, спрямованих на приховування та знищення речових доказів його протиправної діяльності.

Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя на підставі ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу, приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки інші види запобіжних заходів не забезпечать виконання обов`язків підозрюваним.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 182-183, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 07 грудня 2023.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 04 лютого 2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

08.12.2023