СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/875/24 ун. № 759/2086/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 , особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту в межах кримінального провадження ЄРДР № 0001591 від 26.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб в межах кримінального провадження ЄРДР № 0001591.

До клопотання подані матеріали на підтвердження його обґрунтованості.

Ухвалою слідчого судді від 30 січня 2024 року вказане клопотання про накладення арешту в межах кримінального провадження ЄРДР № 0001591 було повернуто прокурору для усунення недоліків, оскільки в ньому не було вказано обґрунтування підсудності заявленого клопотання в контексті реалізації свого права на звернення до слідчого судді конкретного суду (ч. 1 ст. 171 КПК), а також були допущені неточності щодо ідентифікуючих ознак предмету арешту.

31 січня 2024 року до суду на виконання ухвали слідчого судді про усунення недоліків та в межах встановленого судом строку повторно надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб в межах кримінального провадження ЄРДР № 0001591.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України, один з фігурантів даного провадження - ОСОБА_6 , якому 23 січня 2024 року оголошено підозру за вказаними статтями КК України, користувався автомобілем марки «SAAB 9-3» д.з. НОМЕР_1 , який було тимчасово вилучено та поміщено на штрафний майданчик, а також визнано речовим доказом.

Враховуючи ці дані, орган досудового розслідування вважає, що виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їхнього приховування, псування, знищення, втрати, відчуження, використання (п. 1 ч. 2 ст. ст. 170 КПК України).

В судовому засіданні слідчий наполягав на задоволенні вказаного клопотання, а особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та її представник категорично заперечували у цьому.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

За вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції, при цьому клопотання про арешт майна повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, в ньому має бути зазначено обґрунтування підсудності заявленого клопотання в контексті реалізації свого права на звернення до слідчого судді конкретного суду (ч. 1 ст. 171 КПК).

З поданого клопотання вбачається, що цих вимог закону прокурором дотримано не було попри вказівки з цього приводу в ухвалі слідчого судді від 31 січня 2024 року.

Так, за вимогами ч. 3 ст. 26, ч. 2 ст. 132 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом, при цьому клопотання про застосування заходів забезпечення на підставі ухвали слідчого судді подається виключно до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Будь-яких винятків з цього приводу закон не містить, не передбачає таких і положення Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів видно, що досудове розслідування у провадженні № 0001591 здійснює ГУНП в Київській області, як в складі якого діє слідчий підрозділ Національної поліції України (СУ ГУНП в Київській області) з чіткими повноваженнями згідно з кримінальним процесуальним законодавством самостійного органу досудового розслідування, який за відкритими даними офіційного вебсайту Національної поліції України (npu.gov.ua) розташований за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А (витяг з реєстру - а. 14), а ГУНП в Київській області - за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15. Відтак, вказаний орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Святошинського райсуду м. Києва, як наслідок процесуальними повноваженнями слідчого судді вказаного суду не охоплюється розгляд клопотань в межах кримінальних проваджень, які розслідуються вказаним органом досудового розслідування.

Дійсно, згідно з наявною у справі постановою про зміну раніше визначеної групи слідчих від 22 січня 2024 року (а. 25-27) визначено місце проведення досудового розслідування за місцезнаходженням окремих слідчих чи окремого структурного підрозділу СУ ГУНП в Київській області на території Святошинського району м. Києва по вул. Святошинська, 2-А. Разом з тим, процесуальний закон чітко передбачає можливість подання клопотання про застосування заходів забезпечення до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться виключно орган досудового розслідування, а не його окремі підрозділи чи слідчі, їх групи. Матеріали справи не містять даних про те, що керівник органу досудового розслідування - СУ ГУНП в Київській області, своїм процесуальним рішенням визначив підслідність даного провадження конкретно за окремим відділом СУ ГУНП в Київській області з правами самостійного органу досудового розслідування, як це випливає з положень п. 8 ч. 1 ст. 3 та п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України.

Більш того, за даними Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 570 від 06 липня 2017 року «Про організацію діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України» (із змінами та доповненнями), серед вичерпного переліку слідчих підрозділів, які згідно з кримінальним процесуальним законодавством є органами досудового розслідування, згадки про будь-які структурні підрозділи слідчих управлінь ГУНП в областях немає (п. п. 1 та 2 згаданого Положення).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Під час кримінального провадження слідчий суддя, керівник органу досудового розслідування, слідчий, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

Враховуючи викладене, необхідність накладення арешту слідчим суддею за клопотанням органу досудового розслідування, який не знаходиться в межах територіальної юрисдикції суду, не доведена.

Крім того, клопотання не містить жодного обґрунтування і того, що транспортний засіб, на який належить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, як речовий доказ. Як наслідок, клопотання не містить даних, які вказували на надзвичайну значимість збереження вказаного транспортного засобу як речового доказу та таку необхідність негайного вжиття щодо нього заходів забезпечення у виді арешту, яка змусила б суд відійти від формальних обмежень своєї компетенції за територіальною ознакою.

Відтак клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту в межах кримінального провадження ЄРДР № 0001591 від 26.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України - залишити без задоволення.

Тимчасово вилучене майно повернути належному власнику.

Ухвала про відмову в накладенні арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7