Справа № 727/7672/23
Провадження № 1-кп/727/374/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

28 листопада 2023 року

Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000342 від 30.04.2023 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.128 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2023 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці з Чернівецької окружної прокуратури надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , затверджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , в діях якого вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України.

Згідно із вищезазначеним клопотанням ОСОБА_4 29.04.2023, приблизно о 15.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , забіг на подвір?я, де в той час перебувала ОСОБА_7 та в ході виниклого між ними словесного конфлікту штовхнув ії, внаслідок чого остання впала на землю. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_7 отримала легке тілесне

ушкодження у вигляді синця по передній поверхні правого колінного згину, а також косий перелом правої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням та заднього краю правої великогомілкової кістки, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, оскільки призвели до тривалого розладу здоров`я потерпілої.

Таким чином, у діях ОСОБА_4 орган досудового розслідування вбачає ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з тим, в процесі досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 вчинив вищезазначене суспільно - небезпечне діяння в стані неосудності, а тому прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала з підстав, наведених в ньому.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , її представник адвокат ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення вищезазначеного клопотання .

Разом з тим, особа, відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_4 у судовому засіданні від дачі показів відмовився.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що має кафе у парку, куди часто приходив ОСОБА_4 разом із мамою, потім почав приходити сам та з нею спілкуватись, при цьому іноді останній поводився агресивно. 29.04.2023 року, приблизно о 15:00 год. вона перебувала у себе на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , як раптом туди забіг ОСОБА_4 та з криками : " Так у тебе є дитина" накинувся на неї, від чого вона впала на землю та відчула хруст і біль у нозі. Після цього ОСОБА_4 зразу ж вибіг з двору, вона ж не змогла встати, а тому зателефонувала своєму знайомому, щоб доставив її до медичного закладу, де з`ясувалось, що у неї перелом.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що з ОСОБА_4 особисто не знайома. 29.04.2023 року їй зателефонувала донька - ОСОБА_7 та розповіла, що ОСОБА_4 зайшов на її подвір`я та штовхнув, від чого вона впала та отримала тілесні ушкодженя.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 29.04.2023 року, приблизно о 15:00 год. він побачив як у подвір`я ОСОБА_7 забіг молодий чоловік, а згодом вибіг, після чого він також зайшов туди та побачив, що потерпіла лежить на землі. Ходити вона не могла, а тому він викликав поліцію та швидку медичну допомогу.

З протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 29.04.2023 року вбачається, що 29.04.2023 року близько 15:00 год. вона отримала тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом зовнішньої кісточки великогомілкової правої гомілки, які їй заподіяв - ОСОБА_4 ( а.к.п.13).

У відповідності із протоколом від 29.04.2023 року проведено огляд місця події: прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 , у ході якого встановлено, що вхід до неї здійснюється з вул. Й.Главки, попри будинок, через металеву хвіртку сірого кольору; територія має металеву огорожу та бетонне покриття. Також на місці події присутня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що вона перебувала навпроти вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , коли до неї підбіг маловідомий чоловік на ім`я ОСОБА_12 та штовхнув її ( а.к.п.17).

Згідно із висновком експерта №235 екс від 08.05.2023 потерпілій ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді: синця по передній поверхні правого колінного згину; косого перелому правої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням та заднього краю правої великогомілкової кістки, які виникли у результаті не менш як двократної травмуючої дії твердих тупих предметів і є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я ( а.к.п.23-24).

Відповідно до висновку експерта №689 від 21.06.2023 р. ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдної, прогредієнтного перебігу, астенічний тип дефекту. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 теж виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, прогредієнтного перебігу, астенічний тип дефекту. Внаслідок вищенаведеного захворювання ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, за місцем проживання ( ЧПНД) ( а.к.п.64).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, в тому числі судово-психіатричного експерта ОСОБА_13 , яка, роз`яснивши висновок судово-психіатричної експертизи № 689 від 21.06.2023 року, підтвердила необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру саме у виді амбулаторної медичної допомоги у примусовому порядку, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд визнає доведеним, що 29.04.2023, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_4 , який страждав хронічним психічним захворювання у формі шизофренії параноїдної, прогредієнтного перебігу, астенічний тип дефекту і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто перебував в стані неосудності, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , забіг на подвір?я, де в той час перебувала ОСОБА_7 та в ході виниклого між ними словесного конфлікту штовхнув ії, внаслідок чого остання впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді синця по передній поверхні правого колінного згину, що є легким тілесним ушкоджень, а також косий перелом правої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням та заднього краю правої великогомілкової кістки, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, оскільки призвели до тривалого розладу здоров`я потерпілої.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення суспільно небезпечного діяння, які могли б істотно вплинути на висновки суду про їх вчинення ОСОБА_4 , перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Таким чином, оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ст. 128 КК України, а саме: необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Як вже зазначалось вище, з висновку судово-психіатричної експертизи №689 від 21.06.2023 р., під час якої експертом досліджувалась поведінка та спосіб життя ОСОБА_4 , до, під час та після вчинення останнім суспільно-небезпечного діяння беззаперечно вбачається, що він виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдної, прогредієнтного перебігу, астенічний тип дефекту, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, також був психічно хворий, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рекомендовано застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, за місцем проживання ( ЧПНД).

Відповідно до ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Статтею 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Водночас, метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру саме суд, у разі застосування таких заходів, має визначити їх вид.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи із роз`яснень, даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Враховуючи, що факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 128 КК України, доведено сукупністю досліджених доказів та сумнівів у суду не викликає, а згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №689 від 21.06.2023 р. він на час вчинення суспільно-небезпечних діянь не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто вчинив їх у стані неосудності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором, та застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Доказів про зміну психічного стану ОСОБА_4 ( як в бік покращення, так і в бік погіршення) на час розгляду кримінального провадження сторони суду не надали.

Отже, в умовах змагальності та диспозитивності судового процесу, врахувавши наведене, суд дійшов висновку, що з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, за місцем проживання.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили запобіжного заходу суд на даний час не вбачає.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Оскільки, відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого в разі ухвалення обвинувального вироку, в даному випадку відповідно до ч. 3 ст. 119, 124, 126 КПК України іх слід віднести на рахунок держави.

Цивільні позови у справі не заявлялися.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.19, 92 - 94 КК України , ст.ст.503-513, 516 КПК України, суд ,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили не застосовувати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 30.11.2023 року.

Суддя ОСОБА_1