Справа № 577/6396/23
Провадження № 1-кп/577/147/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001073 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкода.

Положеннями ст. 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ними збитки.

Згідно ч.3 ст.1 Лісового Кодексу України від 21.01.1994 року, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно ст. 7 Лісового Кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Згідно ст. 8 Лісового Кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» до ПЗФ України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

Ст. 7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» зазначено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до ст. 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно ст. 16 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» на території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, а саме, зокрема: геологорозвідувальні роботи, розробка корисних копалин, порушення грунтового покриву та гідрологічного і гідрохімічного режимів та інше.

Проекти організації території природних заповідників та охорони їх природних комплексів розробляються спеціалізованими проектними організаціями і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст.23 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об`єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» на території регіональних ландшафтних парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико-культурної та інших цінностей природних комплексів та об`єктів, їх особливостей проводиться зонування з урахуванням вимог, встановлених для територій національних природних парків.

Проект організації території регіонального ландшафтного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів і порядок його реалізації затверджуються державним органом, який прийняв рішення про організацію парку.

Розпорядженням голови Сумської ОДА від 14.12.1995 року №237 створено регіональний ландшафтний парк «Сеймський» на території Путивльського, Конотопського, Кролевецького та Буринського районів без вилучення земельних ділянок.

Рішенням сесії Сумської обласної ради 7 скликання від 27.04.2018 року затверджено «Проект організації території регіонального ландшафтного парку «Сеймський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів».

Однак, у порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів України, 18.10.2023 року вранці у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісі обходу №2 квартал 15 виділ 16 ДП «Конотопський лісгосп» в районі с. Озаричі Конотопського району Сумської області на території Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, що відноситься до природно-заповідного фону - господарської зони РЛП «Сеймський», з метою опалення власного будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев, ОСОБА_4 , не маючи відповідного дозволу, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, 18.10.2023 року в обідній час, але не пізніше 15:30 год., на тракторі колісному «SHIFENG SF350L» н.з. НОМЕР_1 з причепом 2ПТС4 н.з. НОМЕР_2 прибув до зазначеного вище лісонасадження, де за допомогою бензопили «Husqvarna 353» здійснив незаконну рубку 4 сухостійних дерев породи «сосна», а також спиляв 1 трухле дерево породи сосна і 1 вітровальне дерево породи сосна, які розпиляв на частини («метрівки»), для опалення будинку. 18.10.2023 року близько 15:30 год. ОСОБА_4 в місці незаконної рубки був викритий працівником Державної екологічної інспекції в Сумській області ОСОБА_5 разом з працівниками поліції Конотопського ВРП ГУНП в Сумській області. Дозвіл на рубку дерев у лісі обходу №2 квартал 15 виділ 16 ДП «Конотопський лісгосп» в районі с. Озаричі Конотопського району Сумської області на території Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, що відноситься до природно-заповідного фону - господарської зони РЛП «Сеймський» нікому не видавався.

Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки дерев на території, яка входить до КЗ СОР «РЛП «Сеймський» на землях Попівської сільської ради Конотопського району у кварталі 15 виділ 16 ДП «Конотопський лісгосп», складеного Державною екологічною інспекцією в Сумській області 01.11.2023 року, така шкода складає 149 204,43 грн.

Згідно висновку судової економічної експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/119-23/15854-ЕК від 07.11.2023 року, розмір шкоди, визначеної Державною екологічною інспекцією в Сумській області у «Розрахунку розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно - заповідний фонд внаслідок незаконної рубки дерев на території, яка входить до КЗ СОР «РЛП «Сеймський» на землях Попівської сільської ради Конотопського району у кварталі 15 виділ 16 ДП «Конотопський лісгосп» підтверджується арифметично на суму 135 639,24 грн., що у 101 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто згідно примітки 1 до ст.246 КК України є тяжкими наслідками.

Згідно висновку судової трасологічної експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/119-23/15820-ТР від 13.11.2023 року зріз пня, вилучений під час огляду в лісовому масиві обходу №2 квартал 15 виділ 16 ДП «Конотопський лісгосп» в районі с. Озаричі Конотопського району Сумської області на території Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області та зріз з колоди, вилученої під час огляду з тракторного причепу 2ПТС4 н.з. НОМЕР_2 , до розділення складали одне ціле. Сліди на спилах утворені ланцюгом ланцюгової пили.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав державі в особі територіальної громади Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області матеріальну шкоду на вказану суму 135 639,24 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, та пояснив, що 18.10.2023 року він не маючи відповідного дозволу, в обідній час на тракторі колісному з причепом прибув до лісонасадження в с. Озаричі, де за допомогою бензопили здійснив незаконну рубку 4 сухостійних дерев породи «сосна», а також спиляв 1 трухле дерево породи сосна і 1 вітровальне дерево породи сосна, які розпиляв на частини, для опалення будинку. Цього ж дня він в місці незаконної рубки був викритий працівником Державної екологічної інспекції в Сумській області разом з працівниками поліції Конотопського ВРП ГУНП в Сумській області. Цивільний позов визнає повністю. Щиро розкаюється у вчиненому.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції. Роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого та дослідження документів, які характеризують особу обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 246 ч.4 КК України - незаконна порубка дерев у лісах, вчинена на об`єктах природно-заповідного фонду, що спричинили тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування спричиненої шкоди.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складену Конотопським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" в Сумській області. Так, відповідно до досудової доповіді, ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства. Можливе виправлення без ізоляції від суспільства.

Враховуючи всі ці обставини, а також виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Але, в той же час, враховуючи наявність декілька пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, характер вчинених ОСОБА_4 дій та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, висновок органу пробації, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, позицію прокурора, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку, що за таких обставин, з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) суд визнає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень (злочинів) можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень (злочинів) та виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.

Цивільний позов, заявлений Попівською сільською радою Конотопського району Сумської області про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у відповідності зі ст. 128 КПК України підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки його вина в завданні шкоди доведена.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених експертиз в сумі 12428 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 246 ч.4 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації в Конотопський РВ з питань пробації в Сумській області; 2) повідомляти Конотопський РВ з питань пробації в Сумській області про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області: від 26.10.2023 року: на причіп 2ПТС 4, д.н.з. НОМЕР_2 , сокиру, бензопилу «Husgvarna 353», 134 колоди деревини породи «сосна»; від 02.11.2023 року на 11 спилів пнів деревини породи «сосна».

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ) на користь:

- Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області - 129139,24 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять грн. 24 коп.) матеріальної шкоди;

- держави процесуальні витрати в розмірі 12428 грн. (дванадцять тисяч чотириста двадцять вісім грн.).

Речові докази по справі: 134 колоди деревини породи «сосна», які зберігаються в ДП «Конотопський агролісгосп» - повернути Попівській сільській раді Конотопського району Сумської області; 11 спилів пнів деревини породи «сосна», які зберігаються в Конотопському РВП ГУНП в Сумській області - повернути Попівській сільській раді Конотопського району Сумської області; сокиру, яка зберігається в Конотопському РВП ГУНП в Сумській області - обернути в дохід держави; бензопилу «Husgvarna 353», яка зберігається в Конотопському РВП ГУНП в Сумській області - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд Сумської області, а для обвинуваченого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1