УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 01.10.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 368 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що на початку жовтня 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , який представився керівником відокремленого підрозділу антикорупційного комітету «Управління антикорупційного комітету у Вінницькій області» , за адреса: м. Вінниця, вул. Стрілецька, 57, висловив пропозицію до в.о. ректора Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова ОСОБА_5 , щодо надання неправомірної вигоди в сумі 20 000 доларів США за сприяння зі сторони службових осіб, які займають відповідальне становище та інших органів державної влади, у вирішенні питання зі скасування наказу МОЗ України № 1594 від 08.09.2023 «Про призупинення конкурсу на зайняття посади ректора ВНМУ ім. М.І. Пирогова», що дасть змогу провести вибори ректора вказаного університету.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості, маючи умисел на заволодіння чужими коштами шляхом обману, з метою підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, ОСОБА_4 організував зустріч 03.10.2023 ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_4 , ОСОБА_6 представився головою антикорупційного комітету при Верховній Раді України, офіс якого розташований за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 12, офіс 22, та знаючи про неправдивість повідомлених відомостей, переконав ОСОБА_5 про можливість вирішення її питання за грошову винагороду, прикриваючись знайомствами у органах державної влади.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, 05.10.2023 ОСОБА_4 за узгодженим із ОСОБА_6 планом, ввівши в оману ОСОБА_5 та переконавши у необхідності передачі грошових коштів, які останній нібито мав передати в якості неправомірної вигоди, до службових осіб, які займають відповідальне становище, та отримав, попередньо домовлену суму неправомірної вигоду від ОСОБА_5 в сумі 20 000 доларів США, перебуваючи на території автомобільної стоянки Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, що знаходиться за адресою м. Вінниця вул. Пирогова, 56, та після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були затримані слідчими ДБР за сприяння співробітників УСБ України у Вінницькій області.

Під час затримання, ОСОБА_4 , видав мобільний телефон «iPhone 6» в резиновому чехлі синього кольору, який вилучено, та поміщено до сейф-пакету Державного бюро розслідувань S2000224, який підписано понятими та іншими учасниками та відповідно упаковано.

Вищезазначений мобільний телефон, у зв`язку із їх відповідністю ст. 98 КПК України, та у зв`язку із тим, що він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді, з врахуванням того, що не забезпечення його схоронності може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Арешт вказаного мобільного телефону, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

За таких обставин вказаний мобільний телефон підлягають арешту, оскільки його незастосування може призвести до зникнення майна та настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

З огляду на викладене, слідчий ОСОБА_3 просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 , не з`явилася, натомість надала суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності, вимоги клопотання підтримала.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні встановлено, що четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 01.10.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 368 КК України.

Під час затримання, ОСОБА_4 , видав мобільний телефон «iPhone 6» в резиновому чехлі синього кольору, який вилучено, та поміщено до сейф-пакету Державного бюро розслідувань S2000224, який підписано понятими та іншими учасниками та відповідно упаковано.

Вищезазначений мобільний телефон, у зв`язку із їх відповідністю ст. 98 КПК України, та у зв`язку із тим, що він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що вилучене майно, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, є доказом кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для арешту зазначеного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «iPhone 6» в резиновому чехлі синього кольору, який вилучено, та поміщено до сейф-пакету Державного бюро розслідувань S2000224, який підписано понятими та іншими учасниками та відповідно упаковано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя