ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/5256/21 Номер провадження 11-кп/814/213/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 000817 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , захисника - адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 14 січня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Двурічне Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Буринь Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст.89 КК України не судимого,

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Юзіно Красилівський район Хмельницької області, українець, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

17.04.2020 Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 187 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі, 17.04.2020 року на підставі ч.5 ст.72 КК України звільненого із залу суду по відбуванню строку покарання,

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжних заходів, процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_10 16.06.2021 приблизно о 23.00 годині разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебуваючи на четвертій платформі вокзалу «ХАРКІВ-ПАССАЖИРСЬКИЙ» за адресою: м. Харків, площа Привокзальна 1, побачивши потерпілу ОСОБА_13 , яка відпочивала в положенні лежачи на лавочці при очікуванні електропотягу, та поклала свою сумку і пакет з харчами під голову, з метою збагачення, діючи відповідно до розподілених між собою ролей із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб, підійшли до лавочки на якій відпочивала потерпіла ОСОБА_13 , першим до потерпілої підійшов ОСОБА_10 та витягнув пакет з харчами з під голови потерпілої, після чого потерпіла встала з лавочки та намагалась забрати у ОСОБА_10 вказаний пакет. В цей момент ОСОБА_10 схопив сумку чорного кольору марки «Vito Torelli», яка знаходилася на лавочці. В ході намагань потерпілої забрати своє майно ОСОБА_10 з метою подолання спротиву потерпілої, штовхнув її, від чого потерпіла присіла на лавочку не випускаючи з рук своє майно. Далі до потерпілої підійшов ОСОБА_12 який схопив потерпілу за шию та з положення сидячи силою перевів її в положення лежачи на спину та почав її тримати, щоб вона не ворушилась, далі до потерпілої підійшов ОСОБА_11 з метою заволодіти сумкою, яка перебувала в руках потерпілої ОСОБА_13 та шляхом ривка вирвав сумку з рук потерпілої, тим самим відкрито заволодів сумкою чорного кольору марки «Vito Torelli» вартістю 931 грн, в якій знаходився гаманець чорного кольору, вартістю 107,20 грн, гаманець бежевого кольору вартістю 29,50 грн, та грошові кошти в сумі 300 гривень. Загальна вартість викраденого майна складає 1367 грн. 70 коп. Після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зникли з місця вчинення злочину, розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальний збиток на суму 1367 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 просить вирок суду змінити в частині призначення покарання ОСОБА_12 та призначивши йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України, звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Свою апеляційну скаргу мотивував тим, що призначене ОСОБА_12 покарання є занадто суворим, так як не враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини в повному обсязі, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, те, що він раніше не судимий, має місце реєстрації, утримує свою матір, яка є пенсіонеркою та має незадовільний стан здоров`я. Тому вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду та призначивши йому покарання, звільнити його від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що призначаючи покарання суд не достатньо врахував те, що в силу ст. 89 КК України він не має судимостей, свою вину у вчиненому злочині визнав, щиро розкаявся, надав суду правдиві показання, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Тому вважає призначене покарання занадто суворим.

Також просив зарахувати йому в строк покарання період перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , зазначила, що суд не врахував дані щодо обвинуваченого, а саме: відсутність судимостей, обставин, що обтяжують покарання, наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, а тому просить змінити вирок суду та пом`якшити покарання, а саме: призначивши покарання за ч.2 ст. 186 КК України, звільнити від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду та призначити йому покарання зі звільненням від відбування покарання наа підставі ст. 75 КК України.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що призначаючи покарання суд не достатньо врахував стан його здоров`я, те, що в силу ст. 89 КК України він не має судимостей, свою вину у вчиненому злочині визнав, щиро розкаявся, надав суду правдиві показання, погодився в судовому засіданні з обставинами вчинення злочину, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Тому вважає призначене покарання занадто суворим.

Також прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_14 на вирок суду подав апеляційну скаргу, від якої відмовився до закінчення апеляційного розгляду.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинувачених та їх захисників в підтримку своїх апеляційних скарг, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг обвинувачених та захисників, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом та кваліфікація кримінального правопорушення, є правильними, учасниками провадження не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Оскільки обвинувачені визнали вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинувачених, те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підставі ст. 89 КК України є не судимими, а ОСОБА_12 раніше судимим, наявність обставини, яка пом`якшує покарання: щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Колегія суддів враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що кримінальне правопорушення вчинене групою осіб, які діяли щодо потерпілої відкрито в громадському місці, що вказує на їх суспільну небезпечність, тому вказані в апеляційних скаргах обставини є недостатніми для призначення обвинуваченим більш м`якого покарання.

Отже, судом враховані всі встановлені під час судового розгляду обставини. Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Наявність у обвинувачених родини, їх стан здоров`я, визнання вини разом зі щирим каяттям не зменшують суспільну небезпечність обвинувачених та є недостатніми підставами для звільнення обвинувачених від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. З огляду на вказане, суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 має бути призначене покарання з реальним його відбуванням в умовах виправної установи.

Таким чином, призначене ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покарання в повній мірі відповідає вимогам кримінального законодавства, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Також, оскільки у даному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили кримінальне правопорушення 16.06.2021, після набрання чинності Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», тому попереднє ув`язнення в даному провадженні підлягає до зарахування з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. За таких підстав, доводи обвинуваченого про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України №838-VIII, є безпідставними.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , колегія суддів не вбачає. Отже, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , захисника - адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 14 січня 2022 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - у той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4