Справа № 303/1392/22
Провадження № 1-кс/303/139/24
У Х В А Л А

01 лютого 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_3 , 25 січня 2024 року (датована 24.01.2024 р., протокол розподілу від 26.01.2024 р.), тобто після надходження на розгляд слідчого судді ОСОБА_4 його скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України та до відкриття провадження слідчим суддею, подав до суду заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі 303/1392/22, 1кс/303/107/24

Заява провідвід слідчого судді ОСОБА_4 , у порядку ст. 35 КПК України надійшла на розгляд судді ОСОБА_1 ..

У судове засідання на розгляд скарги ОСОБА_3 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 підтримав та висловлює недовіру слідчому судді з тих підстав, що останній його скарги на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000434, внесенному до ЄРДР 12.10.2021 року, повертає йому або відмовляє у їх задоволенні. При цьому заявник до заяви про відвід додав копії рішень слідчого судді ОСОБА_5 по його скаргах. Заявник зазначає, що не згідний з рішеннями слідчого судді ОСОБА_4 про відмову у задоволенні його скарг на бездіяльність слідчого.

З врахуванням наведеного ОСОБА_3 у заяві про відвід слідчого судді, оглянувши матеріали за справи за скаргою, прихожу до наступного:

Розділ 6 КПК України, регламентує підстави, порядок, розгляд та наслідки заявлення відводів у тому числі слідчому судді.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, відвід може бути заявлено слідчому судді, судді які беруть участь у кримінальному провадженні.

Частина перша ст. 81 КПК України передбачає, що у разі заявлення відводу слідчому сідді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Статтею 82 КПК України передбачені наслідки відводу слідчого судді або судді (суддів), які здійснюють судове провадження.

ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_6 з мотивів, що суддя відмовляє у задоволенні поданих ним скарг на слідчого у вказаному кримінальному провадженні, що впливає на тривалість досудового розслідування у данному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, у нього є недовіра до слідчого судді ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно статті 80 ч. 5 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Вимога мотивувати відвід, означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

За результатами проведеного судового розгляду поданої заяви, суд, перевіривши викладені в заяві доводи, приходить до висновку, що заява про відвід підлягає відхиленню у зв`язку з відсутністю законних підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді скарги № 303/1392/22, 1кс/303/107/24, поданої ОСОБА_3 22.01.2024 р. у кримінальному провадженні № 0000434, внесенному до ЄРДР 12.10.2021 року та вважає, що наведені в заяві підстави відводу слідчого судді зводяться до незгоди заявника з прийнятими слідчим суддею процесуальними рішеннями під час розгляду його скарг у даному кримінальному провадженні. Відтак наведене не може свідчити про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду даної скарги, а тому будь-яких даних і доказів щодо можливої необ`єктивності чи зацікавленості слідчого судді в результатах розгляду такої не встановлено.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу. Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Обставини, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_3 , є недостатніми для того, щоб піддати сумніву об`єктивність і неупередженість слідчого судді, якому заявлено відвід. Наявність самого лише сумніву у неупередженості судді недостатньо для його відводу, оскільки обов`язково повинні бути підстави для цього сумніву.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності судді відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді, так як обставини, на які посилається заявник, не доведені в суді доказами. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Керуючись: ст.75, 76, 80, 81 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заявленого ОСОБА_3 відводу слідчого судді ОСОБА_4 у справі № 303/1392/22, 1кс/303/107/24, в і д м о в и т и.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія МОРОЗОВА