№ 1-кс/756/2701/23
У Х В А Л А

іменем України

24 листопада 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження № 0001211, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2023,

в с т а н о в и в:

16 листопада 2023 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про надання йому, як потерпілому, дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження № 0001211, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2023, а саме до інформації оператора мобільного зв`язку ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що стосується номеру телефону НОМЕР_1 .

У судове засідання ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце його проведення відповідно до вимог процесуального закону, не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду клопотання до суду не надходило.

24 листопада 2023 року ОСОБА_3 подав до суду заяву, якою просить проводити розгляд клопотання у його відсутність, яке підтримує та просить задовольнити.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, слідчий суддя приходить до висновку про можливість його розгляду за наявними матеріалами.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

З клопотання ОСОБА_3 слідує, що він є потерпілим у кримінальному провадженні № 0001211 від 17.10.2023.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Статтею 7 КПК України передбачено загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться, зокрема, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 160 цього Кодексу сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому мають обґрунтувати можливість використання, як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторонами кримінального провадження є: з боку обвинувачення слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, встановлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Системний аналіз норм процесуального закону свідчить про те, що потерпілий може виступати в якості сторони обвинувачення під час судового розгляду кримінального провадження і користуватися всіма правами сторони обвинувачення лише у разі відмови прокурора від підтримання публічного обвинувачення в суді, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення у суді (ст. 340 КПК України) або зміни прокурором обвинувачення і поставлення питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (ст. 338 КПК України).

У всіх інших випадках потерпілий не є стороною кримінального провадження і займає самостійну позицію як учасник кримінального провадження.

Положеннями статей 56, 57 цього Кодексу визначено коло прав і обов`язків потерпілого у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право, зокрема, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження; подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; а також користуватися іншими правами, передбаченими КПК України.

Отже потерпілий не має права звертатися до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, оскільки під час досудового розслідування він не є стороною кримінального провадження, а слідчий суддя відповідно не має права надавати такий дозвіл, оскільки нормами процесуального Кодексу не передбачено постановлення ухвали слідчим суддею про надання потерпілому дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, а тому в задоволенні клопотання ОСОБА_3 слідвідмовити.

Вказані висновки слідчого судді знаходять своє відображення у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 (справа № 161/19398/17; провадження № 51-8733км18).

Водночас, потерпілий ОСОБА_3 має право ініціювати питання про тимчасовий доступ до речей і документів перед слідчим, дізнавачем або прокурором шляхом подання відповідного клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

Керуючись статтями 132, 159, 160-164, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження № 0001211, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2023, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1