У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні №11-кп/4806/508/23 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 15 жовтня 2023 року включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 105 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 281 820 (двісті вісімдесят одну тисячу вісімсот двадцять) гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: - прибувати до суду на першу вимогу, кожного разу у визначений час; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме: м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні; - здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено, що обвинувачений ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на наступний рахунок: UA0018501, Банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код 26213408.

З матеріалів контрольного (кримінального) провадження вбачається, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 16.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Прокурором у судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від суду, впливати на свідків та експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Також просив призначити справу до судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить суд постановити нову ухвалу про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою із визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 207800,00 (один мільйон двісті сім тисяч вісімсот грн. 00 коп.) грн.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності захисника, обвинуваченого, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що учасники належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки від учасників судового розгляду не надходило, а також те, що захисник, обвинувачений не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора та продовживши обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначеним розміром застави, вірно врахував об`єкт посягання кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 ; обставини та характер вчинення останнім, вид і тяжкість кримінально-правової санкції за інкриміновані діяння; вік та стан його здоров`я; також те, що обвинувачений можуть здійснити спроби: переховуватися від суду, тим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а також те, що попередні ризики не зменшилися, а відтак більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки, наведені ризики, можуть бути розцінені ними менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Так, на переконання колегії суддів, обраний судом запобіжний захід у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумності, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості призначеного суддею розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у виді застави та призначення її розміру, викладену у рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року.

У цій справі, ЄСПЛ, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, при визначенні розміру застави враховуються обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається із мотивувальної та резолютивної частини ухвали зазначених вище вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, визначив заставу в межах, передбачених вищенаведеним п.2 ч.5 ст.182 КПК України, зокрема, у розмірі 281 820 грн., належним чином обґрунтувавши своє рішення та навівши вичерпні підстави для його прийняття.

На переконання колегії суддів, прокурором не доведено, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків.

На даний час саме такий розмір застави, визначений судом першої інстанції як альтернативного запобіжного заходу в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про необхідність, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого призначення ОСОБА_6 застави саме у такому розмірі.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її зміни, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419, КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді