Справа № 404/1051/23
Номер провадження 1-кп/404/55/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження № 0003762 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з професійною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, остання судимість:

- 15.10.2019 року вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. На підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.07.2022 року звільнений 22.07.2022 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 29 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

особи, стосовно якої розглядається

клопотання про застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

1. 24.12.2022 року о 13 годині 04 хвилини, тобто в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 , який є неосудною особою, знаходились за адресою: м.Кропивницький, вул. Ю. Коваленка, 2А, в приміщенні магазину «Велмарт», який належить ТОВ «ФУДКОМ», де ОСОБА_3 вирішив вчинити повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме товару, що знаходився в даному магазині. З цією метою ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, із прямим умислом, спільно із ОСОБА_9 , який є неосудною особою, впевнившись в тому, що за ними ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, використовуючи допомогу ОСОБА_9 , повторно викрав наступний товар: стейк свинячий із корейки з кісткою охолоджений вагою 0,664кг вартістю 154 грн. 05 коп.; стейк свинячий із ошийка без кістки охолоджений вагою 0,618кг вартістю 149 грн. 56 коп.; сир твердий ТМ «Шостка» вміст жирності 50% вагою 0,888кг вартістю 306 грн. 73 коп.; коньяк «Таврія V.S. *** 40%» об`ємом 0,5л вартістю 232 грн. 63 коп.; напій алкогольний на основі віскі «Ballantine's Brasil 35%» об`ємом 0,7л вартістю 636 грн. 19 коп.; 2 упаковки цукерок «Raffaello Ferrero» вагою 150г вартістю 287 грн. 06 коп.; паличку з конфетті 28см «Юнкан» вартістю 40 грн. 00 коп.; п`ять банок ікри лососевої зернистої «Застільна» 80г з/б вартістю 499 грн. 95 коп.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 , який є неосудною особою, з викраденим товаром пройшли на вихід з вищевказаного магазину, де оминаючи касову зону, умисно не пред`явили касиру товар та не здійснили оплату за нього.

У подальшому ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 , який є неосудною особою, із викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ФУДКОМ» матеріальну шкоду на загальну суму 2306 гривні 17 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

2. Крім того, 26.12.2022 року о 10 годині 00 хвилин, тобто в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 перебував в приміщенні магазину «Велмарт», що належить ТОВ «ФУДКОМ» за адресою: м. Кропивницький, вул. Юрія Коваленка, 2А. У цей час у ОСОБА_3 виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме товару, що знаходився в даному магазині.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному магазині, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з полиці торгового залу магазину «Велмарт» 9 жерстяних банок ікри лососевої зернистої «Спецпосол» вагою 100г вартістю 2583 грн. 00 коп.; салат «Ідеал» 0,43кг вартістю 107 грн. 50 коп.; салат з шинки та ананасом 0,52кг вартістю 150 грн. 80 коп.; котлету курячу особливу 0,33кг вартістю 82 грн. 17 коп.; курку по-діжонськи вагою 0,505кг вартістю 121 грн. 20 коп.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 обійшов касову зону магазину «Велмарт», умисно не пред`явивши касиру вищевказаний товар, не оплативши його. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій стороні ТОВ «ФУДКОМ» майнову шкоду на загальну суму 3044 грн. 67 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

3. Крім того, 26.12.2022 року о 14 год. 16 хв., тобто в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 з ОСОБА_9 , який є неосудною особою, знаходились за адресою: м.Кропивницький, вул. Ю. Коваленка, 2А, в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ТОВ «ФУДКОМ», де ОСОБА_3 вирішив вчинити повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме товару, що знаходився в даному магазині.

З цією метою ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану із прямим умислом, разом з ОСОБА_9 , який є неосудною особою, використовуючи його допомогу, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав наступний товар: стейк свинячий із ошийка без кістки охолоджений вагою 0,552кг вартістю 119 грн. 76 коп.; стейк свинячий із ошийка без кістки охолоджений вагою 0,784кг вартістю 170 грн. 09 коп.; стейк свинячий із ошийка без кістки охолоджений вагою 0,702кг вартістю 152 грн. 30 коп.; стейк свинячий із ошийка без кістки охолоджений вагою 0,494кг вартістю 119 грн. 55 коп.; стейк свинячий із ошийка без кістки охолоджений вагою 0,424кг вартістю 102 грн. 61 коп.; торт «Макареш» БКК вагою 850г вартістю 443 грн. 50 коп.; торт БКК «Київський дарунок» з арахісом вагою 850г вартістю 370 грн. 57 коп.; бренді витриманий «Shabo XO» 7 років витримки 40% об`ємом 0,5л вартістю 282 грн. 33 коп.; оселедець «Матьє Veladis Козацьке філе в олії» вагою 240г вартістю 87 грн. 45 коп.; три упаковки оселедця «Флотилія філе-шматочки підкопчені в олії з димком» вагою 200 г/упаковка вартістю 172 грн. 41 коп.; оселедець «Флотилія філе-шматочки підкопчені в олії з димком» вагою 200 г/упаковка в кількості 3 упаковок вартістю 172 грн. 41 коп.; три упаковки шпрот «Бріз-Т в олії» вагою 200 г/упаковка вартістю 143 грн. 79 коп.; кільку «Флагман в олії пряного посолу, без голови» вагою 300 г/упаковка вартістю 64 грн. 90 коп.; ковбасу «Алан Українська» сирокопчену вищого ґатунку, вакуумна упаковка вагою 0,359кг вартістю 280 грн. 85 коп.; ковбасу «Алан Українська» сирокопчену вищого ґатунку, вакуумна упаковка вагою 0,353кг вартістю 286 грн. 35 коп.; ковбасу «Алан Українська» сирокопчену вищого ґатунку, вакуумна упаковка вагою 0,363кг вартістю 294 грн. 47 коп.; сумку «Авоська» розмірами 38,5x32x12см вартістю 29 грн. 00 коп.; сумку «Nova Авоська» розмірами 52x38x10см вартістю 32 грн. 45 коп.; сир ЗАТ «Молоко» «Гауда, вміст жирності 45%» вагою 0,354кг вартістю 82 грн. 84 коп.; сир ЗАТ «Молоко» «Гауда вміст жирності 45%» вагою 0,284кг вартістю 55 грн. 46 коп.; сир ЗАТ «Молоко» «Гауда вміст жирності 45%» вагою 0,306кг вартістю 71 грн. 60 коп.; сир ЗАТ «Молоко» «Сметанковий вміст жирності 50%» вагою 0,344кг вартістю 85 грн. 81 коп.; сир ЗАТ «Молоко» «Сметанковий вміст жирності 50%» вагою 0,372кг вартістю 92 грн. 80 коп.; сир ЗАТ «Молоко» «Сметанковий вміст жирності 50%» вагою 0,388кг вартістю 96 грн. 79 коп.; сир ЗАТ «Молоко» «Сметанковий вміст жирності 50%» вагою 0,324 кг вартістю 80 грн. 82 коп.; сир ЗАТ «Молоко» «Сметанковий вміст жирності 50%» вагою 0,396кг вартістю 98 грн. 78 коп.; сир ЗАТ «Молоко» «Сметанковий, вміст жирності 50%» вагою 0,428кг вартістю 106 грн. 76 коп.; ковбасу домашню смажену делікатесну «Хлібосольна Традиція» 1 ґатунку арт.867505 вагою 0,59кг вартістю 146 грн. 80 коп.; продукт сирний молоковмісний «Український Новий ТМ «1» 50% арт.864830 вагою 0,288кг вартістю 48 грн. 45 коп.; оливки «Халкідіки Супер Мамонт» б/к вагові «Амалзія» вагою 0,464кг вартістю 121 грн. 61 коп.; оливки «Конфіт» чорні з/к «Латроваліс» вагою 0,33кг вартістю 80 грн. 31 коп.

Продовжуючи вказані злочинні дії, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_9 , який є неосудною особою, направився до виходу з магазину через каси, умисно пройшовши їх, не розрахувавшись за прихований товар, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_3 разом із ОСОБА_9 були зупинені з викраденим майном, належним ТОВ «ФУДКОМ», загальною вартістю 4493 грн. 62 коп., співробітниками охорони магазину.

Вказаними діями ОСОБА_3 скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, зазначив про неповноту досудового розслідування, неналежне з`ясування обставин справи та на підставі ст.63 Конституції України від надання показань відмовився.

При цьому у судовому засіданні 13.07.2023 року ОСОБА_3 визнавав вину у вчиненні кримінального правопорушення за третім епізодом обвинувачення, тобто у вчиненні замаху на крадіжку 26.12.2022 року.

Незважаючи на фактичне невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, його вина у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень саме за тих обставин, які встановлено судом, доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями представника потерпілого ТОВ «ФУДКОМ» ОСОБА_5 , згідно з якими він працює начальником охорони ТОВ «Баярд-9», яке надає охоронні послуги ТОВ «ФУДКОМ» та під час виконання ним службових обов`язків 26.12.2022 року було затримано ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , які вчиняли крадіжку товарів з магазину «Велмарт» ТОВ «ФУДКОМ», які вказані в обвинуваченні. Також під час перегляду відеозаписів з камер відеоспостереження магазину, які у подальшому були сформовані для правоохоронних органів, було встановлено ще два факти крадіжок товарів з магазину 24.12.2022 року та зранку 26.12.2022 року, які відповідають висунутому обвинуваченню. Вказані крадіжки були підтверджені актами інвентаризації, під час яких враховувалося відповідність відеозаписів кількістю нестачі та викраденого;

- показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , згідно з якими останні підтвердили затримання ОСОБА_3 та ОСОБА_10 після крадіжки товару 26.12.2022 року, що відповідають висунутому обвинуваченню, а також наявність відеозаписів крадіжок, вчинених ОСОБА_3 , у тому числі за участю ОСОБА_9 , які відбувалися за часу, вказаного в обвинуваченні;

- поясненнями ОСОБА_9 у суді, стосовно якого у даному кримінальному провадженні заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, який повністю визнав свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, які ставляться йому в провину та вказав, що обставини, викладені в обвинувальному акті є повністю достовірними та правдивими;

- висновком судово-психіатричного експерта №41 від 27.01.2023 року, згідно з яким ОСОБА_9 в момент скоєння правопорушення страждав і на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу (відповідно до МКХ-10, F-20.00). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінованого йому правопорушення, ОСОБА_9 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання (т.2 а.п.138-140).

Крім цього вина ОСОБА_3 у вчиненні першого епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.01.2023 року із додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 24.12.2022 року вчинила крадіжку продуктів з магазину «Велмарт» (т.2 а.п.13-15);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.01.2023 року із додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_9 як особу, яка 24.12.2022 року вчинила крадіжку продуктів з магазину «Велмарт» (т.1 а.п.173-175);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.01.2023 року із додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 24.12.2022 року вчинила крадіжку продуктів з магазину «Велмарт» (т.1 а.п.178-180);

- протоколом перегляду відеозапису на оптичному диску від 21.01.2023 року та безпосередньо відеозаписом на оптичному диску, який також переглянуто у судовому засіданні та визнано речовим доказом, згідно з якими зафіксовано обставини крадіжки товару, вказаного в обвинуваченні, вчиненої ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_9 24.12.2022 року з магазину «Велмарт» (т.1 а.п.182-188, 189-190);

- актами інвентаризації ТОВ «Фудком» у магазині «Велмарт» від 26.12.2022 року, відповідно до яких встановлено нестачу товарів у вказаному магазині, які згідно з висунутим обвинуваченням викрадено 24.12.2022 року, а також підтверджено вартість викраденого (т.1 а.п.192, т.2 а.п.94);

- висновками експертів №СЕ-19/112-23/254-ТВ, №СЕ-19/112-23/255-ТВ від 19.01.2023 року та №347/387-393/23-27 від 10.02.2023 року, відповідно до яких визначено ринкову вартість викрадених товарів станом на 24.12.2022 року, яка відповідає висунутому обвинуваченню та встановленій судом (т.1 а.п.197-203, 208-213, т.2 а.п.88-91).

Також вина ОСОБА_3 у вчиненні другого епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2023 року із додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 26.12.2022 року близько 09 год. 30 хв. вчинила крадіжку продуктів з магазину «Велмарт» (т.1 а.п.217-218);

- протоколом перегляду відеозапису на оптичному диску від 11.01.2023 року та безпосередньо відеозаписом на оптичному диску, який також переглянуто у судовому засіданні та визнано речовим доказом, згідно з якими зафіксовано обставини крадіжки товару, вказаного в обвинуваченні, вчиненої ОСОБА_3 26.12.2022 року під час перебування у магазині «Велмарт» з 09 год. 40 хв. до 09 год. 51 хв. (т.1 а.п.220-225, 226);

- актом інвентаризації ТОВ «Фудком» у магазині «Велмарт» від 27.12.2022 року, відповідно до якого встановлено нестачу товарів у вказаному магазині, які згідно з висунутим обвинуваченням викрадено 26.12.2022 року близько 10 год., а також підтверджено вартість викраденого (т.1 а.п.228);

- висновками експертів №СЕ-19/112-23/165-ТВ від 10.01.2023 року та №347/387-393/23-27 від 10.02.2023 року, відповідно до яких визначено ринкову вартість викрадених товарів станом на 26.12.2022 року, яка відповідає висунутому обвинуваченню щодо епізоду крадіжки у вказаний день близько 10 год. та встановленій судом (т.1 а.п.233-236, т.2 а.п.88-91).

Крім всього вина ОСОБА_3 у вчиненні третього епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

- протоколами огляду місця події від 26.12.2022 року з доданими фототаблицями, під час яких оглянуто службове приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , в якому було виявлено два пакети чорного та зеленого кольору у візку, в яких були продукти харчування, замах на викрадення яких встановлено судом, та біля вказаних пакетів перебували ОСОБА_3 і ОСОБА_9 (т.1 а.п.237-239, т.2 а.п.1-4);

- протоколами огляду предметів від 29.12.2022 року та 03.01.2023 року, під час яких оглянуто продукти харчування, замах на викрадення яких з магазину «Велмарт» вчинено 26.12.2022 року ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_9 , які визнано речовими доказами (т.1 а.п.242, 243, т.2 а.п.7, 8);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2023 року із додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 26.12.2022 року вчинила замах на крадіжку товарів з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (т.2 а.п.21-22);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2023 року із додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 26.12.2022 року вчинила замах на крадіжку товарів з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (т.2 а.п.25-26);

- протоколом перегляду відеозапису на оптичному диску від 22.01.2023 року та безпосередньо відеозаписом на оптичному диску, який також переглянуто у судовому засіданні та визнано речовим доказом, згідно з якими зафіксовано обставини замаху на крадіжку товару, вказаного в обвинуваченні, вчиненої ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_9 26.12.2022 року під час перебування у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 14 год. 16 хв. 51 хв. (т.2 а.п.29-38, 39);

- актом інвентаризації ТОВ «Фудком» у магазині «Велмарт» від 27.12.2022 року, відповідно до якого встановлено нестачу товарів у вказаному магазині, замах на викрадення якого згідно з висунутим обвинуваченням вчинено 26.12.2022 року, а також підтверджено вартість товару (т.2 а.п.41);

- висновками експертів №СЕ-19/112-23/89-ТВ від 20.01.2023 року, №СЕ-19/112-23/90-ТВ від 06.01.2023 року, № СЕ-19/112-23/167-ТВ від 27.01.2023 року, №347/387-393/23-27 від 10.02.2023 року, відповідно до яких визначено ринкову вартість товарів станом на 26.12.2022 року, замах на викрадення яких було вчинено, яка відповідає висунутому обвинуваченню та встановленій судом (т.2 а.п.46-54, 59-66, 72-84, 88-91).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_3 , як зазначено раніше, за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У зв`язку із цим, суд не бере до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв кримінальні правопорушення, як такі що спрямовані на ухилення від встановленої законодавством відповідальності та доводи сторони захисту стосовно недоведеності висунутого обвинувачення, як безпідставні та спростовані наданими суду доказами.

При цьому з приводу доводів сторони захисту про те, що відеозаписи з камер відеоспостереження, які записані та долучені представником потерпілого ОСОБА_5 на оптичні носії інформації - диски до матеріалів кримінального провадження, не є допустимими доказами, оскільки вони не є оригіналами таких відеозаписів, суд керується наступним.

Так, відповідно до положень ст.99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані).

Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Таким чином, з огляду на те, що камери відеоспостереження, які знаходяться у магазині, зафіксовують та зберігають таку інформацію на відповідне сховище, сервер, зазначена збережена інформація не може бути досліджена судом у такий спосіб у судовому засіданні. Враховуючи викладене представником потерпілого знято вказану інформацію, скопійовано та відображено на оптичному носієві інформації. Відтак, суд вважає, що вказані оптичні диски є оригіналом електронного документа, оскільки містять його відображення у розумінні ст.99 КПК України.

Окрім цього, сторона захисту зауважила, що вказані відеозаписи не є безперервними у часі, оскільки вони містять частини відображень різних камер відеоспостереження, а тому вказані докази також є недопустимими.

Проте, суд вважає, що вказані доводи сторони захисту є необґрунтованими, з огляду на те, що представником потерпілого ОСОБА_5 здійснено копіювання саме тих відеозаписів з камер відеоспостереження магазину «Велмарт», на яких відображено ОСОБА_3 , тобто з моменту його входу до приміщення супермаркету, напрямку по ходу його руху в супермаркеті, та вихід із нього з товаром, у тому числі під час вчинення кримінальних правопорушень із ОСОБА_9 . Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані докази є належними та допустимими, оскільки з них чітко прослідковуються умисні дії ОСОБА_3 в приміщенні супермаркету, під час яких він вчиняє крадіжки, встановлені судом, виходячи кожного разу із приміщення торгового залу магазину з товаром повз касову зону без розрахунку.

При цьому під час судового розгляду фактично ОСОБА_3 не оспорював дії, зафіксовані відеозаписами, які підтверджують прямий умисел на крадіжку товарів з магазину, а сторона захисту не спростовуючи достовірність відеозаписів, намагалася довести їх недопустимість. Водночас, відеозаписи у сукупності з актами інвентаризації, показаннями представника потерпілого та свідків містять достатні достовірні відомості крадіжок товарів з магазину, вчинених обвинуваченим за обставин, які встановлено судом.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 року по справі 751/6069/19 визначив, що матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення. Наведене повністю узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 року в справі №644/3803/16-к, та від 19.08.2021 року в справі №756/8124/19, де зокрема вказано, що відповідно до ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Відповідно до положень ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Таким чином для визнання доказу недопустими необхідно встановлення порушення порядку його отримання, який визначається нормами КПК України. Під час судового розгляду стороною захисту заявлено низку клопотань про визнання недопустими доказами висновків експертів, актів інвентаризації, відеозаписів, без наведення достатніх доказів та зазначення норм права, які визначають порядок їх отримання, які порушено, як і не доведено їх порушення, тому відповідно вказані клопотання про визнання доказів недопустими не можуть бути задоволені.

Доводи захисника про те, що інвентаризація в магазині проходила з порушенням вимог законодавства спростовується самими актами інвентаризації, завіреними підписами посадових осіб, що несуть відповідальність за їх складання, а також показаннями представника потерпілого та свідків, які зазначили, що враховували і зміст відеозаписів, який прямо підтверджував кількість та характеристики викраденого. При цьому аргументи сторони захисту не містять посилань на конкретні норми законодавства щодо порушення цих самих вимог.

Також під час судового провадження жодною зі сторін не надано доказів, які б вказували на неналежну якість товару, невідповідність його найменувань, вартості, які реалізовуються у магазині «Велмарт» потерпілого ТОВ «Фудком», що спростовує доводи захисника про неналежне його походження або якість, які фактично є безпідставними. Натомість дії обвинуваченого вказують на те, що зазначений товар представляв для нього цінність, він вчиняв його крадіжку з корисливих мотивів, розуміючи його належну якість.

З цих же підстав посилання захисника ОСОБА_6 на те, що судові експертизи, під час яких визначено вартість викраденого, були проведені з порушеннями, не ґрунтуються на законі, тому що будь-яких доказів вказаних порушень не надано суду і не вказано, які саме норми правових актів порушені.

Будь-якої зацікавленості потерпілого, експертів та свідків у кримінальному провадженні з метою притягнення як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, не встановлено.

При цьому суд бере до уваги, що підстави обмовляти обвинуваченого у представника потерпілого та свідків відсутні, їх показання повністю узгоджуються із письмовими доказами, а тому суд бере їх до уваги та враховує при встановленні обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.512 КПК України у разі об`єднання в одне провадження кримінального провадження, яке здійснюється у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, та кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру вони розглядаються в судовому засіданні в одному кримінальному провадженні з додержанням вимог цього Кодексу. Після закінчення судового розгляду суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку щодо обвинуваченого та ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Як встановлено висновком судово-психіатричного експерта № 41 від 27.01.2023 року, ОСОБА_9 в момент скоєння правопорушення страждав і на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу (відповідно до МКХ-10, F-20.00). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінує мого правопорушення, ОСОБА_9 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію я. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання (т. 2 а.п. 138-140).

Висновки експерта не оспорюються учасниками судового провадження, не містять суперечностей з іншими доказами, а також обставин, які б ставили їх під сумнів.

Зважаючи на викладене та встановлені під час судового розгляду обставини судом одночасно постановлено ухвалу, згідно з якою відносно ОСОБА_9 у зв`язку із вчиненням в стані неосудності суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, підстави та обґрунтування застосування яких наведено у відповідній ухвалі.

При цьому, зважаючи на долучені відеозаписи події, показання представника потерпілого та свідків, пояснення ОСОБА_9 , характер поведінки ОСОБА_3 та ОСОБА_9 під час вчинення першого та третього епізоду кримінальних правопорушень, суд вважає доведеним твердження сторони обвинувачення про спільне вчинення ОСОБА_3 з ОСОБА_9 дій, направлених на крадіжку товарів з магазину 24.12.2022 року (1 епізод) та 26.12.2022 року (3 епізод), умисність дій при цьому ОСОБА_3 , а також перебування ОСОБА_9 у цей час в стані неосудності.

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів, взятих судом до уваги, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини кримінального провадження, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на тяжкий злочин, а також тяжкий злочин, неодружений, не працює, перебуває на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2019 року (т.2 а.п.170), раніше перебував на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання опіоїдів (т.2 а.п.172), осудний (т.2 а.п.185-187), раніше неодноразово судимий (т.2 а.п.173-174).

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисні, корисливі злочини, раніше неодноразово судимий, у тому числі за аналогічні тяжкі злочини, звільнився з місць позбавлення волі та продовжив злочинну діяльність, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому як за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, так і за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцій з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, визначивши остаточне покарання згідно з ч.1 ст.70 КК України, тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.

Крім того, беручи до уваги те, що 15.10.2019 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_3 засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі, при цьому 22.07.2022 року останній звільнений на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.07.2022 року умовно-достроково строком на 1 рік 11 місяців 29 днів, та обвинувачений вчинив новий злочин протягом умовно-дострокового звільнення від покарання, суд вважає за необхідне відповідно до ч.4 ст.81 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Оскільки судом призначається покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини та підстави, у тому числі визначені ст.178, п.3 ч.2 ст.183 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду і ухилення від правосуддя неможливе у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.10.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 26 грудня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 9274 грн. 26 коп.

Речові докази:

- оптичні диски - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- товари (т.1 а.п.243, т.2 а.п.8) - залишити потерпілому ТОВ «Фудком».

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровоград ОСОБА_1