Справа №127/2252/24
Провадження №1-в/127/35/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань клопотання захисника ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого, по даній справі засудженого вироком Дніпрпетровського районного суду Дніпрпетровської області від 03.07.2023 року за ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника Державної установи «Вінницька

виправна колонія (№86)» ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", відбув більше 1/2 частини строку покарання, сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення. Засуджений залучається до робіт із благоустрою установи, а саме виконує обов`язки бібліотекара установи на безоплатній основі. За час знаходження в державній установі виконання покарань характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує, не байдужий до цих зв`язків. На профілактичних обліках не перебуває. Є особою пенсійного віку.

В судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 пояснив, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", працює на безоплатній основі бібліотекарем, протягом відбування покарання дотримувався трудового розпорядку, характеризується посередньо, є особою пенсійного віку. Згідно ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а саме те, що він став на шлях виправлення. Вважає, що засуджений став на шлях виправлення. Просив клопотання задовольнити та замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що в установі працює на безоплатній основі бібліотекарем, є особою пенсійного віку. Вважає, що став на шлях виправлення. Просить клопотання задовольнити.

Представник Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", відбув більше 1/2 частини строку покарання. На виробництві та в майстернях установи не працював, в установі працює на безоплатній основі бібліотекарем, є особою пенсійного віку. Дисциплінарне стягнення на нього було накладене 15.09.2023 року, воно не погашене та не зняте. Вважає, що засуджений не став на шлях виправлення. Заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Як вбачається з характеристик засудженого, він характеризується посередньо. Комісією установи засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. На засудженого накладалося дисциплінарне стягнення, яке не погашене та не зняте. Вважає, що під час судового розгляду клопотання не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, а тому в задоволенні клопотання просив відмовити. Крім того, ОСОБА_4 є особою пенсійного віку, відповідно до ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по даній справі засуджений 03.07.2023 року Дніпропетровським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Даний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання та з оглянутої в судовому засіданні особової справи засудженого, початок строку покарання рахується з 03.07.2023 року, кінець строку покарання - 05.06.2026 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 16.11.2023 року по даний час відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_4 від 08.02.2024 року, засуджений на даний час в установі характеризується посередньо. Адміністрацією установи жодного разу не заохочувався, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. У виробничій майстерні та на роботах із господарського обслуговування установи не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, легко піддається впливу. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, намагається мати охайний зовнішній вигляд. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, однак достатнього рівня необхідних навичок для їх самостійного виконання не має. Виконує роботи по благоустрою установи, потребує контролю за якістю їх виконання. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, однак не завжди робить для себе належні висновки. Залучений до програми диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення", однак активної участі в її реалізації не приймає. Соціально-корисні зв`язки підтримує з родичами. На профілактичних обліках не перебуває.

Відповідно до довідки, підписаної начальником установи та головним бухгалтером від 08.02.2024 року, засуджений ОСОБА_4 на виробництві та майстернях не працював. З лютого 2023 року отримує з Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію. Щодо засудженого ОСОБА_4 не має виконачих листів про стягнення боргу.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що при вирішенні даного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи та довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, засуджений жодного разу не заохочувався адміністрацією установи та на нього накладалося дисциплінарне стягнення, яке на даний час не погашене та не зняте.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, з характеристики засудженого вбачається, що він характеризується посередньо.

Комісією установи засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. На засудженого накладалося дисциплінарне стягнення, яке не погашене та не зняте. Крім того, ОСОБА_4 є особою пенсійного віку, відповідно до ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

До суду не надано доказів того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя