Справа № 507/107/24
Провадження № 1-кп/507/14/2024
Номер рядка звіту 69
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 рокусмт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні приміщенні суду в с.Любашівка Одеської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 04.01.2024 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Любашівка Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Любашівського районного суду Одеської області від 21.09.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 19.03.2021 року по відбуттю строку покарання, -

про обвинувачення у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин:

03 січня 2024 року приблизно о 21 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до приватного домоволодіння, підійшов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та переконавшись, що на території домоволодіння власників чи інших осіб не має та його дії залишаться ніким не помічені, за відсутності передбачених на те підстав, ніколи не проживаючи у даному будинку, усвідомлюючи те, що він порушує конституційне право на недоторканість житла, передбачене статтею 30 Конституції України, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, через незачинену хвіртку паркану, проник на територію домоволодіння ОСОБА_4 .

Надалі, в той же день та час, ОСОБА_3 , підійшов до вхідних дверей будинку, при цьому усвідомлюючи, що власники будинку відсутні за місцем проживання, однак будучи обізнаним про місце зберігання ключів від дверей будинку, за їх допомогою відчинив замок вхідних дверей, після чого проник до однієї з кімнат житлового будинку з метою погрутись та вжити алкогольні напої, які приніс із собою, тим самим порушив гарантоване Конституцією України право ОСОБА_4 на недоторканість житла, де і був помічений власником на місці.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла особи.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника, в якій він зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також, до обвинувального акту надано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначає, що згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали обвинувального акту та зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла особи.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, не має судимості в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання на території України, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, раніше судимий вироком Любашівського районного суду Одеської області від 21.09.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 19.03.2021 року по відбуттю строку покарання, а також суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючу обставини. Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд згідно ст.66 КК України визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України суд рахує вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_3 , обставини скоєного правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_3 не має стабільного заробітку, не працює, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини ч.1 статті 162 КК України у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєня ним нових злочинів.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду області через Любашівський районний суд Одеської області з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1