ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 05 січня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в республіці Вірменія, громадянина Вірменії, маючого вищу освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, 05 січня 2023 року о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом автомобіля ЗАЗ державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » знаходився на дорозі, яка проходить по вул.Волгівській №73 в м.Краматорську, де був зупинений військовослужбовцями ВСУ,в цей час працівникам поліції надійшло повідомлення, про факт порушення ПДР. По приїзду на місце виклику працівниками патрульної поліції, які на той час перебували на маршруті патрулювання у складі: інспектором взводу №1 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 , інспектором взводу №1 батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 .

Відповідно до «Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції» затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016, зазначені працівники поліції наділені повноваженням під час несення служби направлене на безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху. Крім того, розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосування заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством України. Так само, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху патрульний поліцейський під час несення служби здійснює організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху, з`ясування обставини, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, заходи із забезпечення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_4 , поліцейські ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 помітили у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та повідомили останньому про допущення порушення вимог ПДД, передбачених пунктом п. 2.9. «а» ПДР, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Після чого, працівником патрульної поліції ОСОБА_7 , згідно наказу №1452/735 «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижує реакції і увагу», запропоновано ОСОБА_4 пройти медичний огляд на стан наркотичного або алкогольного сп`яніння в установленому вищевказаним наказом порядку. На виконання законних вимог працівників поліції, ОСОБА_4 відповів відмовою. Після чого працівником поліції було прийнято рішення про складання відносно ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Усвідомлюючи відповідальність за скоєне адміністративне правопорушення та бажаючи її уникнути, під час бесіди з поліцейським патрульної поліції ОСОБА_7 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів працівникам патрульної поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05.01.2023 року, приблизно об 14 годині 30 хвилин, знаходячись на дорозі яка проходить по вул. Волгівській № 73 в м. Краматорська Донецької області, ОСОБА_4 звернувся до інспектора взводу №1 роти № 2 в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецької області ДПП ОСОБА_7 , та діючи умисно, будучи попередженим працівником поліції про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди працівнику поліції, протиправно, бажаючи уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 висловив пропозицію надання неправомірної вигоди поліцейському у вигляді грошових коштів в сумі 1 000 грн., за не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з використанням наданого ОСОБА_7 службового становища.

Після чого, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що дії ОСОБА_4 очевидно свідчать про висловлення наміру та готовність надати неправомірну вигоду службовій особі, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, повторно повідомив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за вказані дії та викликав слідчо-оперативну групу для фіксації події кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив пропозицію надати неправомірну вигоду службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

31 січня 2023 року між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької областіта обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу у дохід держави у розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України пропозиції надати неправомірну вигоду службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2023 року, укладену між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання штрафу у дохід держави у розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: диск з відеозаписом нагрудних камер працівників патрульної поліції - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1