Справа № № 585/1856/22
Номер провадження 1-кп/585/141/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

20 жовтня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8

представника служби у справах дітей виконавчого комітету ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 12.10.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської обл., Роменського району, с. Андріяшівка, українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, студента 4-го курсу Роменського фахового коледжу СНАУ, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

По версії органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ч.1 ст. 125 КК України, а саме в тому, що: 02.10.2021 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_10 відпочивав у клубі в с.Гудими Роменського району Сумської області, де біля клубу зустрів свого знайомого ОСОБА_4 . Перебуваючи неподалік клубу, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 почали сваритися та з`ясовувати між собою стосунки.

Під час сварки ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_10 та наніс йому удар носком правої ноги у ділянку голови зліва від якого останній впав спиною на землю. Далі ОСОБА_4 , коли ОСОБА_10 лежав на спині, наніс йому кілька ударів кулаками правої та лівої рук по голові у ділянки виска зліва та з права. Коли ОСОБА_10 піднявся із землі, то ОСОБА_4 знову ж кулаками правої та лівої руки наніс йому кілька ударів по голові у ділянки виска зліва та з права. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які зафіксовані у висновку експерта № 463 від 22.11.2021 року.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи при обстеженні судово-медичної експертизи при обстеженні судово-медичним експертом 04.10.2021 року у ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження:

- на завитку лівої вушної раковини садно неправильної овальної форми розмірами 0,4х0,3 см з підсохлою поверхнею на рівні, рожевого забарвлення;

- в лівій завушній ділянці синець смугастої форми розмірами 0,5 х 0,1 см. Рожевого забарвлення;

- в підочних ділянках зправа та зліва по одному синцю неправильної овальної форми розмірами по 2 х 0,5 см фіолетово-синюшного забарвлення;

- в проекції лівого ліктевого суглобу по задній поверхні садно смугастої форми розмірами 3,3 х 0,5 см з підсохлою темно-червоною поверхнею на рівні непошкодженої шкіри.

Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, згідно п. 2.3.2 б « Правил визнання тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за інкримінованим кримінальним правопорушенням та закрити кримінальне провадження, оскільки закінчився строк, визначений ст.49 КК України, для притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні погодився, що на даний час закінчився строк, визначений ст. 49 КК України, для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. В той же час, проти клопотання про закриття кримінального провадження заперечував, та просив продовжувати розгляд справи з постановленням вироку.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 підтримала думку представника ОСОБА_8 .

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету не заперечувала проти клопотання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо закриття провадження з даної підстави, оскільки це право обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, думку прокурора, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч.1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження , карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Таким чином з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, минули встановлені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності.

Судом встановлено, що обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування і суду та до закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не вчинив нового кримінального правопорушення.

При цьому суд враховує, що під ухиленням від досудового розслідування або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного Суду України від 19.03.2015 у справі № 5-1кс15).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він розуміє, що закриття кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України за своєю суттю є нереабілітуючою особу підставою.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, які б, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, вказували на зупинення чи переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 734/3220/17, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду в разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності. При цьому, виходячи з положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, за якими жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже, невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою у реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Заперечення представників потерпілого проти закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків давності не є визначальним при вирішенні питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

12.09.2022 року від законного представника ОСОБА_10 ОСОБА_7 до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним проступком. Просила стягнути з ОСОБА_4 на користь її неповнолітнього сина ОСОБА_10 50000 грн. моральної шкоди.

За змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставіст. 49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, однак натомість він може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі № 661/2681/18.

Частиною 7 ст. 128 КПК України визначено, що особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин цивільний позовзаконного представника ОСОБА_10 ОСОБА_7 до ОСОБА_4 слід залишити без розгляду, роз`яснивши право на звернення з позовом до суду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання захисника про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 12.10.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

4. Цивільний позов ОСОБА_7 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 , до ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним проступком в сумі 50000 грн. залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 23 жовтня 2023 року о 08 год. 00 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ