Справа № 714/1477/23
Провадження № 1-кп/714/89/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Герца Чернівецької області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню за № 0000545 від 28.06.2023 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бояни, Новоселицького району, Чернівецької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_5

заставодавця: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2023 року.

Як вбачається із мотивувальної частини даної угоди, що ОСОБА_3 , вступивши у попередню злочинну змову із невстановленими особами, відомості щодо яких виділено в окреме провадження, у невстановлений час, дату та місці, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, введеного 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, який продовжено у встановленому порядку з 05 год 30 хв 20.05.2023 року строком на 90 діб (тобто до 18.08.2023 року), з метою особистого збагачення організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, відповідно до наступних обставин.

У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, на підставі п.6 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII, відповідно до Постанови КМУ від 29.12.2021 року № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» та Постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років.

Разом із тим, в період часу з кінця червня 2023 року до 09.07.2023 року невстановлені особи, діючи спільно із ОСОБА_3 , підшукали громадян України, яким на період дії правового режиму воєнного стану заборонено виїжджати за межі України - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які, в свою чергу, бажали перетнути державний кордон України, надавши їм попередні інструкції, поради та вказівки щодо порядку незаконного переправлення, а також повідомивши, при цьому, що вартість такого переправлення буде становити 4800 Євро, або ж в еквівалентному розмірі відповідно до діючого курсу - 5500 доларів США, та визначили спосіб надання таких коштів.

Надалі, 07.07.2023 року близько 11 год ОСОБА_7 , діючи за вказівками на даний час невстановленої особи, яка організовувала незаконне переправлення через державний кордон України, біля готелю «Оазис», що по вул.Руській, 299, в м.Чернівці, передав невстановленій особі жіночої статі, яка була за кермом автомобіля «Джип Гранд Чирокі» д.н.з. НОМЕР_1 , попередньо обумовлений авансовий платіж у розмірі 500 доларів США за відповідні послуги, продовжуючи очікувати подальших вказівок та інструкцій щодо подальшого незаконного переправлення його через державний кордон України.

В подальшому, 09.07.2023 року близько 07 год 50 хв, ОСОБА_3 , діючи на виконання попередньо розробленого злочинного плану за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи транспортний засіб марки «Мерседес Бенц Спринтер» іноземної реєстрації НОМЕР_2 , прибув до заздалегідь обумовленого місця, поруч з готелем «Оазис», по вул.Руській, 299, в м.Чернівці, де, відповідно до попередніх вказівок невстановленої особи, його очікували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких останній забрав з метою їх подальшого перевезення.

Продовжуючи виконання своєї частини злочинного плану, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, з метою незаконного переправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 направився в с.Бояни Чернівецького району Чернівецької області та, зупинившись поруч із торговим центром «Де добре», діючи з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі йому іншої частини грошових коштів задля продовження руху та виконання домовленостей щодо незаконного переправлення його через державний кордон.

Отримавши відповідну вимогу та вказівки від невстановленої особи із використанням застосунку «WhatsApp», ОСОБА_7 , розуміючи можливість припинення попередніх домовленостей із відповідними особами, передав ОСОБА_3 відповідну суму грошових коштів в розмірі 4900 доларів США, після отримання та перерахунку яких ОСОБА_3 розвернув автомобіль та розпочав рух в зворотному напрямку, при цьому надаючи вказівки з приводу того, як відбуватиметься подальше переправлення, запевняючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що до вечора вони будуть в Румунії.

Надалі, цього ж дня о 09 годині 46 хвилин ОСОБА_3 , рухаючись у автомобілі марки «Мерседес Бенц Спринтер» іноземної реєстрації НОМЕР_2 , в межах с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області, діючи згідно спільного злочинного плану із невстановленими слідством особами з метою незаконного переправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України, був зупинений працівниками поліції та працівниками прикордонного загону, в салоні якого на момент зупинки перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню наданням засобів, вчиненій щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

29 листопада 2023 року між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст.470 КПК України враховані такі обставини: ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, а саме визнання ним вини, надання правдивих та вичерпних показів, що викривають його вину, щире каяття, готовність нести покарання за вчинене; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вину визнав повністю, щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю злочину, ініціював перерахування грошових коштів, внесених в якості застави на потреби ЗСУ, критично оцінює свою протиправну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання винуватості і готовності нести кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, надав правдиві та вичерпні покази, що викривають його вину, має постійне місце проживання та соціальні зв`язки, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем свого проживання.

В результаті скоєння кримінального правопорушення його діями не спричинено матеріальної шкоди фізичним і юридичним особам та охоронюваним законом державним інтересам.

При цьому, ОСОБА_3 здійснив платіж в розмірі 300 000 (триста тисяч) грн. в дохід держави на потреби ЗСУ для цілей оборони України, шляхом перерахування на спеціальний рахунок Національного банку України призначення: допомога ЗСУ.

Зазначенні обставини, на думку сторін, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.3 ст.332 КК України та узгодили покарання останньому, за наявності пом`якшуючих обставин, а саме визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, щирого каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, та з урахуванням тяжкості злочину (зазначене кримінальне правопорушення є тяжким злочином), особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, покарання за ч.3 ст.332 КК України з застосуванням положень ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні даного правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, із якими останній погодився в судовому засіданні.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.ст.473, 474 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному (ч.4 ст.394 КПК України) та касаційному порядку (ч.3 ст.424 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Також останній розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та він також розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди, пояснивши, що при її укладенні були дотримані всі права обвинуваченого та відсутність тиску під час її укладання.

Заставодавець ОСОБА_6 просила заставу в розмірі 214 720 грн., перераховану за ОСОБА_3 перерахувати на потреби Збройних сил України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, зокрема, прокурора, обвинуваченого та захисника, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.332 КК України є правильною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України (в редакції Закону від 22.11.2018 року) є тяжким злочином і відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, та враховуючи щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння у розкритті злочину, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 29 листопада 2023 року між останнім та прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000545 від 28.06.2023року і узгоджену сторонами міру покарання за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, із звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України.

Отже, дана міра покарання, яка узгоджена сторонами угоди, з рахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, перерахування коштів в сумі 300 000 грн. на потреби Збройних сил України, наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують порання є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

В той же час, сукупність вищенаведених обставин, а також усвідомлення ОСОБА_3 наслідків вчиненого злочину, піддавання його негативній оцінці, на переконання суду, свідчить про бажання стати на шлях виправлення, що в свою чергу, істотно знижує ступінь суспільної небезпеки ОСОБА_3 у зв`язку з чим суд приходить до висновку, про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ст.ст.332 ч.3, 75, 76 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази у справі суд визнає за необхідне вирішити відповідно до вимог ст.100 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити у виді застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122, 314, 368, 370, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 листопада 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1 та 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст.389-1 КК України.

Речовий доказ по справі, а саме транспортний засіб марки «Mercedes Sprinter 208 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (м.Чернівці, вул.Комунальників, 4-В) (а.к.п.171); мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-карткою НОМЕР_4 , який зберігається в камері зберігання речових доказів ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області, м.Чернівці, вул.Комунальників. 4-В (а.к.п.189), мобільний телефон марки Iphone 8 ІМЕІ НОМЕР_5 із сім-карткою НОМЕР_6 , який зберігається в камері зберігання речових доказів ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області, м.Чернівці, вул.Комунальників. 4-В (а.к.п.225) - повернути ОСОБА_3 .

Речовий доказ о справі, а саме мобільний телефон марки «Huawei P smart+» ІМЕІ НОМЕР_7 , ІМЕІ2 НОМЕР_8 із сім-карткою НОМЕР_9 , який зберігається в камері зберігання ЦЗ ГУНП В Чернівецькій області, м.Чернівці, вул.Комунальників, 4-В (а.к.п.202) - повернути ОСОБА_8 .

Речові докази, а саме імітаційні грошові кошти в сумі 4 900 доларів США (49 штук по 100 доларів США), які зберігаються в камері зберігання ЦЗ ГУНП В Чернівецькій області, м.Чернівці, вул.Комунальників, 4-В (а.к.п.186-188) - знищити.

До набрання вироком законної сили грошові кошти в розмірі 214 720 грн. сплачені ОСОБА_6 , в якості застави, відповідно до квитанції АТ «А-банк» від 12.07.2023 року на рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області на підставі слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11.07.2023 року, передати на потреби ЗСУ для цілей оборони України з наступними реквізитами: МФО 300001, рахунок № UA0992708, , отримувач Національний банк України, призначення допомога ЗСУ.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити у виді застави.

Ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 липня 2023 року та Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11 липня 2023 року про накладення арешту на майно - скасувати (а.к.п.168-169, 229-230).

Обмеження права оскарження даного вироку обвинуваченим визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя: