КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 18 грудня 2023 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке вилучено 24.10.2023 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 », який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження № 0001135 від 19.08.2022, а саме:

- транспортний засіб марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 » із номером кузова НОМЕР_2 ;

- ключ до указаного транспортного засобу.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просив, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 26 жовтня 2023 року клопотання прокурора розглянуто у відсутність власника майна чи його представника, копію оскаржуваного рішення отримано 30 листопада 2023 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 04 грудня 2023 року. З цих підстав апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що арешт накладено на майно, яке не належить підозрюваному ОСОБА_9 , а транспортний засіб на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна та власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 26 жовтня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без повідомлення власника майна чи його представника, копію оскаржуваного рішення отримано 30 листопада 2023 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 04 грудня 2023 року, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19 серпня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001135, за підозрою ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 1 ст. 263 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що у період не раніше 12 травня 2016 року до 06 червня 2023 року, у невстановленому досудовому розслідуванні місці та спосіб, ОСОБА_9 визначивши вчинення злочинів, як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, переслідуючи корисливі мотиви наживи і мету власного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів у вигляді поліетиленових плівок які використовувались під час виготовлення та подальшого збуту підроблених документів, які видаються установою, а саме: посвідчень водія (на пластиковій основі) особам які мають на меті придбати вище вказані підроблені документи.

06 червня 2023 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

01 серпня 2023 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 06 вересня 2023 року.

30 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 06 грудня 2023 року.

24 жовтня 2023 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

24 жовтня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2023 року проведено обшук транспортного засобу марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 », який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_9 , у ході проведення обшуку віднайдено та тимчасово вилучено наступні речі: транспортний засіб марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 » із номером кузова НОМЕР_2 ; ключі до указаного транспортного засобу.

Підозрюваний ОСОБА_9 відповідно до примітки ст. 45 КК України підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк, а також тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

26 жовтня 2023 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, яке тимчасово вилучено у ході обшуку транспортного засобу марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 », з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Колегія суддів погоджуються з висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК Україниі бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 06 червня 2023 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України та 24 жовтня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів судового провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_9 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, зокрема санкція ч. 2 ст. 199 КК України передбачає, у тому числі конфіскацію майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_9 до скоєння кримінальних правопорушень, підозру у яких йому повідомлено, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на майно, та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Доводи апелянта, що арешт накладено на майно, яке не належить підозрюваному ОСОБА_9 , а транспортний засіб на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію не заслуговують на увагу.

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 маючи на меті приховування доказів у кримінальному провадженні, в тому числі транспортного засобу «Cadillac Escalade» та після повідомлення йому про підозру переоформив вказаний автомобіль на ОСОБА_5 , однак встановлено, що фактично транспортний засіб перебуває у користуванні підозрюваного, що підтверджено нотаріальною довіреностею виданою на нього (а.с. 147 -149).

Враховуючи наведене, доводи представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , які зазначені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час перевірки матеріалів провадження.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний № 757/48320/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/7724/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК