УХВАЛА

13.12.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

захисника ОСОБА_3 про відвід

судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_6

від розгляду заяви про відвід судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000254 від 22.09.2019

про обвинувачення ОСОБА_8

за ч. 2 ст. 239, ч. 1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в:

11.12.2023 захисником ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 , яка розглядає заяву про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000254 від 22.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 239, ч. 1 ст. 246 КК України

В обґрунтування заяви про відвід судді заявник вказав, що 04.11.2023, в судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження, заявлено відвід судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_7 .

Заява про відвід судді ОСОБА_7 передана для розгляду судді ОСОБА_6 .

Заявник вважає, що суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_6 підлягає відводу, оскільки 27.09.2023 в цій же справі суддя ОСОБА_6 розглядала заяву про відвід судді ОСОБА_7 . Підставою для відводу судді ОСОБА_7 було порушення приписів ст.358 КПК України, відмова судді у пред`явленні стороні захисту витягу з ЄРДР для ознайомлення. У даному випадку, однією з підстав є також порушення суддею приписів ст. 358 КПК України. Суддя ОСОБА_6 висловила свою позицію з даного приводу, яка суперечить вимогам ст. 358 КПК України. При цьому, суддя ОСОБА_6 , відмовляючи у задоволенні заяви про відвід судді, вказувала на те, що заявник не посилався на норми діючого КПК України, яких не дотримано суддею ОСОБА_7 , та містять вимогу про надання можливості сторонам знайомитись з матеріалами кримінального провадження саме під час оголошення доказу в судовому засіданні. Зазначене судження судді ОСОБА_6 заявник вважає таким, що не відповідає обставинам справи. В судовому засіданні, під час розгляду заяви про відвід судді, заявник посилався безпосередньо на порушення вимог ст.358 КПК України, інші норми закону, та просив суд пред`явити витяг з ЄРДР для ознайомлення не під час оголошення доказу, як про це зазначено в ухвалі суду, а після його оголошення суддею ОСОБА_7 .

Наведені обставини викликають у заявника сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 , тому вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя підлягає відводу.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву про відвід підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у заяві, оскільки має сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву про відвід підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що підстав для задоволення заяви про відвід судді не вбачає, однак вважає, що з метою захисту прав обвинуваченого, такий відвід може мати місце. Заявлення відводу вважає затягуванням розгляд справи, у задоволенні заяви просив відмовити, оскільки відповідно до норм КПК України підстави для відводу відсутні.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Частиною 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

З матеріалів справи вбачається, що захисником заявлено відвід судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000254 від 22.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст. 239, ч. 1 ст. 246 КК України.

Ухвалою судді ОСОБА_6 від 27.09.2023 відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000254 від 22.09.2019.

04.11.2023 захисником ОСОБА_3 заявлено відвід судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_7 .

Заява про відвід судді ОСОБА_7 передана для розгляду судді ОСОБА_6 .

Заявляючи відвід судді ОСОБА_6 , яка розглядає заяву про відвід судді ОСОБА_7 , заявник посилається на те, що у нього виникають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 , оскільки суддя ОСОБА_6 висловила свою позицію з приводу підстав відводу, заявленого судді ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 не погоджується з висновками судді, викладеними в ухвалі суду від 27.09.2023.

Як визначено у п.2.5 другого показнику «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Нижче наведені приклади таких випадків: у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Відповідно до практика Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

У пункті 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Підстави для відводу судді ОСОБА_6 , яка розглядає заяву про відвід судді ОСОБА_7 , зводяться до незгоди з рішенням судді ОСОБА_6 , яке постановлене за результатами розгляду аналогічної заяви про відвід судді ОСОБА_7 .

На переконання судді ОСОБА_1 , сама по собі незгода заявника з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу.

Подібні висновки на кшталт того, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу, були відображені і в ряді рішень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 23.01.2020 по справі №335/3479/13-к, ухвалі від 18.02.2020 по справі №202/4467/14-к.

Із встановлених судом обставин не вбачається здійснення суддею ОСОБА_6 певних дій, які свідчили б про її упередженість по відношенню до учасників кримінального провадження. Той факт, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості судді, не свідчить про її реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду заяви.

При цьому, у заяві про відвід не наведено будь-яких інших об`єктивних відомостей про прояв з боку судді упередженого ставлення до учасників кримінального провадження і, зокрема, до сторони захисту, не встановлено будь-яких зовнішніх проявів такого ставлення чи зафіксовано таку поведінку судді, які можна було б трактувати як упереджені.

Заявляючи відвід судді, захисник не наводить будь-які обґрунтовані доводи, як і посилання на докази, які б вказували на необ`єктивність та упередженість судді, наведені підстави для відводу ґрунтуються лише на припущеннях заявника.

З урахуванням встановлених у даній справі обставин, суддя вважає за необхідне наголосити, що у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Також у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

У роз`ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених в листі від 16.06.2016 №223-1650/0/4-16 вказано, що заявлення відводів судді, який розглядає відвід слідчому судді, а отже, не здійснює повноваження судді (слідчого судді) у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, КПК не передбачено. Заявлення такому судді відводів можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Суд зауважує, що наведені роз`яснень підлягають застосуванню і у даному випадку, оскільки чинним КПК України не визначено відмінностей у процедурі розгляду питань відводів слідчих суддів та суддів, якими здійснюється судове провадження.

З урахуванням викладеного, оцінивши доводи заяви ОСОБА_3 , беручи до уваги положення ст.75 КПК України, суддя дійшов висновку, що заявлений відвід є безпідставним, заява не містить доводів, які могли б бути підставою для сумніву в безсторонності, неупередженості та необ`єктивності судді, а тому в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись приписами статей 75-83, 376 КП України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 від розгляду заяви про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000254 від 22.09.2019, про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 239, ч. 1 ст. 246 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1