Справа № 186/1582/23
Провадження № 1-кс/0186/392/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2023 р. м.Першотравенськ.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Першотравенську клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 06 вересня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, неодруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого електрослюсарем підземним шахти «Західно-Донбаська», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, раніше судимого:

- 29 вересня 2011 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк три роки. Звільненого 14 квітня 2014 року по відбуттю строку покарання;

- 21 серпня 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ч.1 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк три роки три місяці;

- 22 вересня 2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк три роки десять місяців;

- 14 грудня 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк три роки десять місяців;

- 04 травня 2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років один місяць. Звільненого 19 грудня 2019 року по відбуттю строку покарання;

- 29 червня 2021 року Комунарським районним судом Запорізької області по ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.75 КК України до позбавлення волі на строк три роки, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком три роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

23 жовтня 2023 року слідчий СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного - ОСОБА_6 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000324 від 06 вересня 2023 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 23 серпня 2023 року, в період часу з 14.00 по 16.00 годину, ОСОБА_6 перебував у гостях у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив, що у ОСОБА_8 в приміщенні будинку, а саме: на холодильнику, розміщена шкіряна сумка (барсетка), в якій знаходився мобільний телефон марки "HONOR 9X", синього кольору.

В цей час та у вказаному місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, а саме: вказаного мобільного телефону марки "HONOR 9X", IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 23 серпня 2023 року в період часу з 14.00 по 16.00 годину, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи, керуючись корисливим мотивом, переконавшись що його дії є непомітними для інших осіб, декілька разів підходячи до холодильника, який розміщений в буд. АДРЕСА_3 викрав з шкіряної сумки (барсетки), яка знаходилась на холодильнику вказаного приміщення будинку, мобільний телефон марки "HONOR 9X", IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 2952 гривні, який належить ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_6 , разом з викраденим майном, покинув місце вчинення злочину, обернувши його у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому - ОСОБА_8 , матеріального збитку на загальну суму 2 952 гривні.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 26 вересня 2023 року, в період часу з 14.40 по 15.00 годину, ОСОБА_6 перебував в гостях у ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , де побачив, що у неї в квартирі, а саме: на столі, який розташований в приміщенні кухні, знаходиться мобільний телефон марки "TECNO SPARK 8C", світло сірого кольору.

В цей час та в указаному місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, а саме: вказаного мобільного телефону марки "TECNO Spark 8C" 4/64 GB 2SIM Diamond Grey IMEI 1) НОМЕР_3 , IMEI 2) НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 26 вересня 2023 року в період часу з 14.40 по 15.00 годину, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи, керуючись корисливим мотивом, переконавшись що його дії є непомітними для інших, викрав зі столу, який розташований в приміщенні кухні кв. АДРЕСА_5 , мобільний телефон марки "TECNO Spark 8C" 4/64 GB 2SIM Diamond Grey IMEI 1) НОМЕР_3 , IMEI 2) НОМЕР_4 , вартістю 5 052 гривні 60 копійок, який належить ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_6 , разом з викраденим майном, покинув місце вчинення злочину, обернувши його у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій - ОСОБА_9 , матеріального збитку на загальну суму 5 052,60 гривні.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, які кваліфікуються по ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

По даному факту 23 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що у ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, він раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, з метою непритягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний знайомий зі свідком - ОСОБА_10 , допитаною в ході розслідування кримінального провадження, у випадку можливості вільного пересування, може незаконно впливати на неї будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний - ОСОБА_6 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, вчинив злочин в період іспитового строку, в зв`язку з чим, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обранні підозрюваному - ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дає можливості запобігти вищевказаним ризикам.

Просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, прокурор доповнив, що також слід визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовільнити.

Підозрюваний та його захисник з клопотанням не погодилися, просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з можливістю підозрюваному працювати.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що в силу вимог ст.ст.177 та 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме: захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа, вірогідно, вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Так, на наявність підозри ОСОБА_6 у вчиненні цих злочинів вказують наступні докази, долучені до клопотання: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24 серпня 2023 року від ОСОБА_8 , протокол огляду місця події від 07 вересня 2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08 вересня 2023 року, протокол огляду місця (добровільна видача) від 09 вересня 2023 року, протоколи допиту свідків - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26 вересня 2023 року від ОСОБА_9 , протокол огляду місця події від 02 жовтня 2023 року, протокол допиту потерпілої - ОСОБА_9 , протоколом огляду місця (добровільна видача) від 16 жовтня 2023 року, протокол допиту свідка - ОСОБА_13 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 жовтня 2023 року, висновок експерта (судової товарознавчої експертизи) №4630/23 від 05 жовтня 2023 року, висновок експерта (судової товарознавчої експертизи) №4916/23 від 17 жовтня 2023 року.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

На переконання слідчого судді, ці докази є належними та достатніми на цій стадії провадження для прийняття рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Що стосується встановлених слідчим ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, з метою непритягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний знайомий зі свідком - ОСОБА_10 , допитаною в ході розслідування кримінального провадження, у випадку можливості вільного пересування може незаконно впливати на неї будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, вчинив злочин в період іспитового строку, в зв`язку з чим, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Повідомлення про підозру підозрюваному вручене 23 жовтня 2023 року.

Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, обставини їх вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який є працездатним, працює, має малолітню дитину на утриманні, його схильність до вчинення злочинів з корисливих мотивів.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, є реальними.

Оцінюючи вищевказані обставини, також зважаю на практику ЄСПЛ, зокрема, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у період іспитового строку за попереднім вироком суду, на розгляді в Першотравенському міському суді Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно нього, тобто підозрюваний схильний до вчинення злочинів з корисливих мотивів, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочинів, передбачених статтями 255-255-3 КК України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відповідно.

Такою сумою застави визначаю тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 520 гривень, який не є завідомо непомірним для нього, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, працює, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові злочини з корисливих мотивів, незаконно впливати на свідків, з якими особисто знайомий, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 176-184, 186, 187, 193, 194, 196,197, 309, 369-372, 376 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 06 вересня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовільнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з 16 години 15 хвилин 23 жовтня 2023 року по 16 годину 15 хвилин 21 грудня 2023 року включно.

Взяти під варту в залі суду.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, вважати, що ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись із м.Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, за місцем проживання: по АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора та суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «23» жовтня 2023 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_6 .