ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3968/23 Справа № 175/6797/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000398 від 14 вересня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Краматорської окружної прокуратури Донецької області - ОСОБА_9 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Краматорську Донецької області, громадянка України, з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за таких обставин.

Обвинувачена ОСОБА_7 , 09 вересня 2023 року приблизно 10:00 годин, більш точного часу встановити вдалось можливим, знаходилась в районі розташування яру, який розташований в кінці вулиці Лесі Українки в місті Краматорськ Донецької області, де побачила один дикорослий кущ рослини роду конопель та діючи умисно, з метою незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, для особистого вживання, не переслідуючи мети збуту, не маючи відповідного дозволу, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, з виявленого куща руками обірвала листя, тим самим незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Реалізуючи свій злочинний умисел, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, поклала придбаний нею особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс у поліетиленовий пакет (канцелярський файл), який мала при собі, який у свою чергу поклала до правої зовнішньої нагрудної кишені вдягненої на ній куртки та попрямувала по вулиці Лесі Українки в м. Краматорську, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно, умисно продовжила зберігати його для власного вживання без мети збуту.

14 вересня 2023 року, приблизно о 15:25 годин, узявши із собою раніше придбаний нею особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, не маючи передбаченого законом дозволу, вийшла з дому та прямувала по вулиці Лесі Українки в м. Краматорську Донецької області, де на ділянці місцевості розташованої на відстані приблизно 20 метрів від домоволодіння АДРЕСА_1 по вищевказаній вулиці, відповідно до ст. ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно з п. 7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» та постанови КМУ від 29.12.2021 року № 1456 «Про затвердження порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму венного стану», зупинена працівниками Краматорського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області та запрошено на перевірку документів, та на запитання про зберігання заборонених речей в обігу, остання заявила, що у правій нагрудній кишені одягненої на ньому куртки зберігає наркотичний засіб.

14.09.2023 року у період часу з 16 годин 30 хвилин до 16 годин 34 хвилин під час огляду місця події на ділянці місцевості біля буд. 150 по вул. Лесі Українки в м. Краматорськ, у ОСОБА_7 виявлено та вилучено поліетиленовий файл, всередині якого містилася речовина рослинного походження загальною масою 16,27 г., містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 11,48 г., та речовину масою 4,79 г., яка до наркотичних засобів не відноситься). Маса канабіса, в перерахунку на суху речовину, скадає 9,71 г., яка згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, яка згідно Наказу МОЗ України № 634 від 29.01.2010 «Про внесення змін до Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», складає більше, ніж невеликий розмір, яку ОСОБА_7 діючи умисно, незаконно, придбала та зберігала при собі для особистого вживання, шляхом куріння, не переслідуючи мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор зазначає, що суд призначив обвинуваченій покарання у виді обмеження волі всупереч вимогам ч. 1 ст. 61 КК України, не врахувавши, що остання має на утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченої та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги не заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Як вбачається з матеріалів провадження, наведених вимог закону судом дотримано не було.

Матеріалами провадження підтверджується, що ОСОБА_7 має на утриманні дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.60).

За цих обставин, суд дійшов безпідставного висновку про необхідність призначення їй покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через застосування закону, який не підлягає застосуванню, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора, однак при цьому з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 07 грудня 2021 року (справа № 617/775/20) не погоджується з його вимогами про необхідність ухвалення нового вироку з наведених мотивів та вважає що зміна судового рішення не погіршуватиме становища обвинуваченої.

Визначаючи ОСОБА_7 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

В якості обставин, що відповідно до ст. 65 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченою своєї вини та щире каяття останньої. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченій покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, що відповідатиме меті покарання та сприятиме виправленню останньої

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора та частково погоджуючись з ними приходить до висновку про необхідність зміни вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Краматорської окружної прокуратури Донецької області - ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4