Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Суд мотивував своє рішення тим, що не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч.5 ст. 72 КК України. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити. Зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.12.2016 по 22.03.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вироку Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.06.2020 року по кримінальній справі №373/566/17.

Вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що при постановленні вироку ПереяславХмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.06.2020, при постановленні вироку Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2022 не було перераховано попереднє ув`язнення ОСОБА_8 в «ДУ Київський слідчий ізолятор» згідно ст. 72 КК України з 27.12.2016 по 22.03.2017.

ОСОБА_8 належним чином повідомлений про розгляд справи, бажання приймати участь у розгляді справи не висловлював клопотання про доставку чи проведення відеоконференції не заявляв, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 537 КПК України передбачено питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, а зокрема п. 14 ч. 1 вказаної статті, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, тобто і питання щодо розгляду клопотань про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, що має місце в даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.06.2020 ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2022 ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 6 місяців арешту. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.06.2020 та остаточно визначене покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Вирок набрав законної сили 22.12.2022.

Початок строку 22.11.2022. Кінець строку 27.12.2027.

Згідно відповіді ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 14.09.2023 ОСОБА_8 утримувався в установі у період часу з 27.12.2016 по 22.03.2017. Звільнений з зали суду 22.03.2017 року на підставі ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22.03.2017р. під цілодобовий домашній арешт.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч.5 ст. 72 КК України. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Проте, з такими висновками суду і підставами для відмови в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 колегія суддів погодитись не може.

Як вбачається із клопотання захисника, при постановленні вироку Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.06.2020 №373/566/17, при постановленні вироку Оболонським районним судом м.Києва від 22.11.2022 №756/8717/22 не було перераховано попереднє ув`язнення ОСОБА_8 в «ДУ Київський слідчий ізолятор» згідно ст. 72 КК України з 27.12.2016 по 22.03.2017.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №373/566/17 з 27.12.2016 по 22.03.2017 тримався під вартою на досудовому розслідуванні, про те суд у вироку про цей період нічого не зазначив.

Однак, суд першої інстанції перевірив зовсім інші обставини, не розглянув по суті скаргу, що стосувалася зарахування строку попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні за вироком Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.06.2020 №373/566/17 та не давав оцінки вимогам скарги, а залишив його поза увагою, тим самим невірно визначився із предметом судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості дати оцінку правильності висновку районного суду з порушених в клопотанні захисника ОСОБА_6 питань, оскільки такий висновок взагалі відсутній, так як він не був предметом судового дослідження.

Зазначені обставини свідчать, що суд першої інстанції при розгляді клопотання захисника допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду повністю і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: