єдиний унікальний номер справи 531/2016/23
номер провадження 1-кп/531/205/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт по кримінальному провадженню 0000217 від 26.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Залізне Торецьк Донецька область, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта базова- середня, не одружений, не працюючий, не депутат, раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, ОСОБА_4 в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно вчинив фізичне насильство по відношенню до малолітнього пасинка ОСОБА_5 , якому він являється вітчимом, оскільки спільно проживає з його матір`ю ОСОБА_7 , хоча не перебувають у шлюбі між собою, однак становлять сім`ю.

Так, 25 червня 2023 року, близько 12:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час також перебував малолітній пасинок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлютившись, що останній бешкетував вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , 25 червня 2023 року, близько 12:00 години, перебуваючи в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень малолітньому пасинку ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс правою долонею руки одиy удар по лівій частині обличчя малолітнього пасинка ОСОБА_5 , після чого продовжуючи свої протиправні дії, схопивши до лівої руки гумовий телевізійний кабель, наніс ним чотири удари по спині останнього, чим заподіяв шкоду його здоров`ю, у вигляді порушення анатомічної цілості та фізіологічних функцій тканин.

Внаслідок протиправних дій вітчима ОСОБА_4 , малолітній потерпілий ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 174 від 11 липня 2023 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: синець на лівій частині обличчя, три синці подовженої форми в ділянці правої лопатки та синець на зовнішній поверхні правого плеча, які кваліфікуються, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав в повному обсязі та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаявся.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок.

Судові витрати відсутні.

ОСОБА_4 не заперечував проти призначення йому покарання, зазначеного прокурором.

Законний представник потерпілого, не заперечував проти призначення покарання, зазначеного прокурором.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнаного судом доведеним, крім визнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень кваліфіковане правильно, вину повністю доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, вчинення кримінального проступку щодо малолітньої дитини та щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий. За місцем проживання характеризується нейтрально.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 є проступком.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції: ч. 1 ст. 125 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази - гумовий телевізійний кабель чорного кольору, довжиною 18 см, шириною 0,5 см, який поміщено до сейф пакету НПУ PSP 8101289 знищити та скасувати арешт накладений ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1