Справа № 541/3491/23
№ провадження 1-кп/541/371/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 09.09.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, непрацюючої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, маючи на меті показати свою зверхність, що пов`язано з неповагою до особи та людської гідності, байдужим ставленням до суспільних відносин, які забезпечують спокійне та комфортне перебування дітей в укритті, а також дотримання правил поведінки в громадському місці вчинила грубе порушення громадського порядку за наступних обставин.

Так, близько 09 години 05 хвилин 08.09.2023 ОСОБА_4 , мама учениці 9 класу опорного закладу освіти «Миргородська гімназія № 3 Миргородської міської ради Полтавської області», прийшла до вказаного навчального закладу, що розташований за адресою: вул. Гоголя, 10, м. Миргород Полтавської області.

У той час в Полтавській області пролунала повітряна тривога, тому учні гімназії, згідно наказу директора закладу освіти №134 від 31.08.2023 спустилися в укриття, що знаходиться в підвальному приміщенні.

Дізнавшись про місце перебування учнів, ОСОБА_4 спустилася до укриття, де на той час перебували учні 9 та 10 класів у кількості 29 осіб та, пройшовши повз вчителів, що перебували разом з дітьми, агресивно себе поводячи, почала висловлювати своє невдоволення поведінкою учнів класу.

У процесі цього, ОСОБА_4 підійшла впритул до раніше незнайомої учениці 10 класу ОСОБА_5 , яка в той час спілкувалася із своїми однокласницями, та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, маючи на меті показати свою зверхність, що пов`язано з неповагою до особи та людської гідності, байдужим ставленням до суспільних відносин, які забезпечують спокій дітей і дотримання правил поведінки в громадському місці, умисно, безпричинно, висловила образи на адресу останньої та завдала удар долонею правої руки в область лівої щоки ОСОБА_5 , тим самим принизивши її честь та людську гідність. Згідно з висновком судово-медичного експерта №604 від 12.09.2023 у неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 зовнішніх тілесних ушкоджень не виявлено.

У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, знаходячись у вищевказаному громадському місці, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, у присутності дітей, почала виражатися грубою лайкою на адресу учениці 9 класу ОСОБА_7 та перешкоджаючи їй залишити приміщення, штовхнула в плече, в результаті чого ОСОБА_7 впала на лавку де сиділи інші діти.

Такі дії, ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливої зухвалістю.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю і пояснила наступне. Вона є головою батьківського комітету в 9-му класі, де навчається її донька. В цей день в школі вона зустрілася з мамами двох учениць, які мали стосунок до хуліганських дій, які відбулися напередодні в ліцеї. Після того, як пролунав сигнал повітряної тривоги, вони разом з дітьми спустилися до підвального приміщення, де перебували учні інших класів та вчителі. Так як батьки продовжували спілкуватися на підвищених тонах, то діти почали посміхатися. Потерпіла начебто почала знімати її на телефон. Їй це не сподобалося і вона зробила потерпілій зауваження, але та грубо їй відповіла. Після цього обвинувачена підійшла до потерпілої та правою рукою вдарила потерпілу по обличчю. Після цього вона вибачилася. До дівчинки підійшли вчителі і почали заспокоювати. Інша дівчинка, яка навчається в тому самому класі, де й донька обвинуваченої, після спілкування з батьками інших дівчат намагалася залишити бомбосховище і намагалася вибігти з приміщення, однак обвинувачена намагаючись її зупинити стала на дорозі, внаслідок чого дівчинка впала на інших дітей разом з обвинуваченою. Події відбувалися протягом 5-10 хвилин. Щиро розкаюється у скоєному. Просить призначити в якості покарання штраф, так як має неповнолітню дитину, яку виховує сама.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими.

Свідченнями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 яка суду пояснила, що вона навчається в 10-му класі гімназії №3 м. Миргород. Коли почалася повітряна тривога, то вчитель повів клас в підвальне приміщення, де перебували учні інших класів та вчителі, приблизно 25 чоловік. Там же знаходилися три мами учнів 9-го класу, які про щось розмовляли на підвищених тонах. Вона сиділа поруч з подружкою та переглядали новини в телефоні, розмовляли між собою. До потерпілої підійшла невідома їй жінка і почала ображати начебто за те, що та її знімала на телефон, а потім вдарила правою рукою по обличчю. Потерпіла отримала стрес, так як це відбулося у присутності інших учнів та вчителів. У неї підвищився артеріальний тиск. Вона зателефонувала директору ліцею та батькам.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 пояснила, що їй зателефонував директор ліцею та розповів про подію, що сталося з її донькою. Донька була в стресовому стані, плакала. Обвинувачену ніколи не бачила і не спілкувалася з нею. Після цього звернулася до правоохоронних органів з метою порушення кримінальної справи. Просить призначити покарання обвинуваченій у вигляді штрафу.

Свідченнями свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що вона працює вчителем та заступником директора з виховної роботи в гімназії №3 м. Миргород. Після сигналу повітряної тривоги привела 10-й клас в підвальне приміщення, де розташоване бомбосховище. Там перебували учні 9-10 класів та батьки учнів - три жінки. Було галасно, батьки з`ясовували відносини. Потім почула ляпас, який обвинувачена завдала ОСОБА_9 . У потерпілої був шок. Намагалися заспокоїти потерпілу. Повідомили директора ліцею та батьків дівчини про подію. Через деякий час учениця 9-го класу ОСОБА_7 намагалася залишити підвальне приміщення, однак обвинувачена завадила цьому - відштовхнула її і ОСОБА_10 впала на інших дітей. У ОСОБА_11 був стрес, була збуджена.

Поясненнями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що він є вчителем в гімназії № 3 м. Миргород. Також він є класним керівником, де навчається донька обвинуваченої. ОСОБА_13 як голова батьківського комітету була запрошена до школи для з`ясування обставин вчинення хуліганських дій учнів. Після сигналу повітряної тривоги усі спустилися до бомбосховища, де знаходилися учні 9-10 класів, вчителі та троє батьків - мами його учениць. Було галасно. Побачив, що ОСОБА_4 вдарила рукою по обличчю ученицю 10-го класу ОСОБА_5 . Він почав потерпілу заспокоювати, так як у неї був стрес і вона перебувала в шокованому стані. У неї піднявся артеріальний тиск. Повідомили про це директора ліцею.

Також вина обвинуваченої підтверджується наступними доказами:

-заявою неповнолітньої ОСОБА_5 в якій остання просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_14 , яка 08.09.2023 близько 09 години 00 хвилин, перебуваючи в укритті ОЗО Миргородський гімназії № 3 задала їй удар долонею по обличчю, що завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень;

-висновком судово-медичної експертизи № 604 від 11.09.2023 проведеної ОСОБА_5 встановлено, що у потерпілої тілесних ушкоджень не виявлено;

-повідомленням ОЗО «Миргородська гімназія № 3 Миргородської МР» від 13.09.2023 за № 05-04-02/280, відповідно до якого учениця 10 класу ОСОБА_5 , 08 вересня 2023 року два рази зверталася до медичного пункту даного закладу, про що є записи в журналі обліку звернень учнів за станом здоров`я. Дівчина була у збудженому стані, скаржилась на головний біль та неприємні болісні відчуття у ділянці лівої щоки;

-протоколом огляду місця події від 15.09.2023 з доданими до нього фототаблицею, відповідно до якого оглянуто територію Опорного закладу освіти «Миргородської гімназії № 3 Миргородської МР», який знаходиться за адресою: вул. Гоголя, 10, м. Миргород Полтавської області, в тому числі приміщення, де знаходяться укриття для учнів під час повітряної тривоги.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливої зухвалістю.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка не працює, неодружена, має на утриманні дитину 2009 року народження, за місцем проживання характеризується нейтрально, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судима.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дітей.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати на залучення експертів та речові докази, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженій.

СуддяОСОБА_1