н/п 1-кс/490/231/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

03 січня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 ,погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000730 від 27.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході затримання ОСОБА_4 , а саме: ID карту № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; грошові кошти на загальну суму 940 гривень, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000730 від 27.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2023 о 13 годині до ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області звернулась ОСОБА_6 , яка повідомила, що її брат військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 , повідомив їй про те, що три дні тому за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вбив свою співмешканку ОСОБА_5 .

27.12.2023 в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину згідно ст. 208 КПК України, у ОСОБА_4 , виявлено та вилучено ID карту № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та грошові кошти на загальну суму 940 гривень.

Постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке просять накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому суд вважає обґрунтованим покликання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити, однак частково, наклавши арешт на ID карту № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовляючи в накладенні арешту на грошові кошти на загальну суму 940 гривень, суд виходив з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2023 в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину згідно ст. 208 КПК України, у ОСОБА_4 , виявлено та вилученогрошові кошти на загальну суму 940 гривень.

Слідчий просив накласти арешт на грошові кошти на загальну суму 940 гривень, з метою забезпечення речового доказу.

Однак, матеріалами справи не підтверджено, що вказане майно є речовим доказом, у відповідності зі ст. 98 КПК України, та що це майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди та містить інші відомості щодо обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчим належним чином не доведено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту на грошові кошти на загальну суму 940 гривень, а тому в задоволенні клопотання в цій частині суд відмовляє.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході затримання ОСОБА_4 , а саме: ID карту № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

В решті клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1