ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 646/9032/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/1622/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме особи, що претендує на власність майна чи його представника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника власника майна на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 12 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено частково та накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця події від 30 11 2023 року, а саме:

- на алкогольну продукцію, докладно перелічену в ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 12 2023 року, шляхом позбавлення будь-яких осіб права користування, володіння та розпорядження майном, при цьому визначено місцем зберігання арештованого майна приміщення зберігання речових доказів ВПД №1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. Шевченкове, вул. Центральна, 31;

- на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля Volkswagen, в кількості 1 шт; автомобіль Volkswagen LT28, номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вищевказаним майном буд-якими особами та повернуто вказане майно власнику.

В той же час відмовлено у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на наступне майно: телефон Iphone 12, модель: MGF73LL/A, серійний номер: НОМЕР_3 , корпус синього кольору, чохол зеленого кольору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 12 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003199 від 29 11 2023 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що вказана ухвала слідчого судді винесена з грубим порушенням норм чинного матеріального і процесуального законодавства України.

Зазначає, що клопотання про арешт майна, вилученого під час огляду місця події 29 11 2023 року, в порушення ст. 171 КПК України, подано до суду лише 01 12 2023 року, тобто із пропущенням строків, у зв`язку з чим, зазначене у ньому майно мало бути негайно повернуто його власнику.

Крім того, наголошує на тому, що 29 11 2023 року обшук автомобіля, в порушення вимог ст. 233 КПК України, з подальшим вилученням предметів та автомобіля було проведено без відповідної ухвали слідчого судді, суду.

Вказує, що вилучені у вказаному кримінальному провадженні алкогольні напої були виготовлені загальновідомими виробниками алкогольних напоїв, що підтверджується етикетками та акцизними знаками на них, а також самим протоколом огляду місця події, яким було встановлено належність алкогольних напоїв тим чи іншим виробникам.

Також наголошує на тому, що ОСОБА_6 є зареєстрованим діючим ФОП та має свій продуктовий магазин. Вилучений же транспортний засіб використовує для здійснення підприємницької діяльності, яка на даний час є виключною можливістю отримання прибутку.

Враховуючи викладене, вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Власник майна, його представник та прокурор про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від останніх не надходило. На особистій участі не наполягали.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності власника майна, його представника та прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003199 від 29 11 2023 року за ч.1 ст. 204 КК України за повідомленням про те, що в м. Куп`янськ на вул. Цукрозаводській, біля кафе «Фламінго» виявлено автомобіль ТМ «Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_4 , в якому транспортувались з метою збуту незаконно виготовлені алкогольні напої.

В ході реагування на вказане повідомлення було здійснено огляд місця події, під час якого ОСОБА_6 добровільно надав працівникам поліції майно (докладно перелічене в ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 12 2023 року).

Вилучені під час огляду місця події 29 11 2023 року речі постановою слідчого від 30 11 2023 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0003199 від 29 11 2023 року.

Задовольняючи клопотання слідчого у певній частині, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене при огляді майно є речовими доказами та може містити на собі сліди кримінального правопорушення, які необхідно вивчити шляхом проведення експертиз, висновки яких можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України регламентовано, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Абзацом 2 частини 10 статті 170 КПК України встановлено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що вищевказане майно може відповідати критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для можливого використання, як доказів у кримінальному провадженні № 0003199 від 29 11 2023 року.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна власником майна не надано та колегією суддів не встановлено.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Як регламентовано статтею 100 КПК України на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.

Отже, з огляду на положення ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч.2,3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Вказані норми невраховані апелянтом в доводах, що вказує про необґрунтованість апеляційних вимог.

При цьому колегія суддів наголошує, що вказаний захід є тимчасовим, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 зазначає, що 29 11 2023 року фактично було проведено іншу слідчу дію, а саме обшук автомобіля ТМ Фольксваген, д.р.н. НОМЕР_4 , яка потребує дозволу слідчого судді, відомості про отримання якого відсутні.

Проте, колегія суддів вважає ці доводи таким, що суперечать матеріалам кримінального провадження та вважає їх неспроможними.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що 29 11 2023 року до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що в м. Куп`янськ на вул. Цукрозаводській, біля кафе «Фламінго» виявлено автомобіль ТМ Фольксваген, д.р.н. НОМЕР_4 , в якому транспортувались з метою збуту незаконно виготовлені алкогольні напої.

З метою викриття незаконних дій та припинення вчинення кримінального правопорушення 29 11 2023 року з 15-45 по 17-37 годину було проведено огляд місця події за вищевказаною адресою.

Крім того, перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суддів слідує практиці, яка висловлена, зокрема, в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01 лютого 2018 року № 51-230 км 18, де наголошено, що огляд місця події слід відрізняти від такої слідчої дії, як обшук.

Так, обшук - це слідча дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщень, споруд, ділянок місцевості та інших об`єктів, які перебувають у віданні певних осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду за наявності ймовірних даних про те, що розшукуване приховане в певному місці чи в певної особи.

У той же час огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставою для проведення огляду місця події стало виявлення працівниками поліції протиправних дій вчинених ОСОБА_6 та з метою з`ясування подій, що відбулися, й було здійснено огляд місця події, яким у даному випадку був автомобіль ТМ Фольксваген, д.р.н. НОМЕР_4 , у якому і була виявлена алкогольна продукція.

Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою з`ясування подій кримінального правопорушення і на переконання колегії суддів не потребувала попереднього дозволу суду.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне констатувати, що вказана слідча дія відбувалася у присутності понятих та з особистого дозволу ОСОБА_6 (а.с. 12-15).

З викладеного вбачається хибність висновку апелянта про те, що 29 11 2023 року слідчим було проведено не огляд місця події, а обшук.

Що стосується твердження представника власника майно щодо подання клопотання про арешт майна до суду поза межами строків, передбачених ст. 171 КПК України, вони не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, а саме аркуш кримінального провадження №1-2 містить штамп з вхідним номером 33843 Червонозаводського районного суду м. Харкова, відповідно до якого датою надходження клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0003199 є 30 листопада 2023 року.

Тобто, констатації підлягає факт подання клопотання про арешт майна слідчим наступного робочого дня після вилучення майна, як того вимагають положення ч.5 ст. 171 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі представник власника майна, посилається на те, що вилучені алкогольні напої були виготовлені загальновідомими виробниками, що підтверджується етикетками та акцизними знаками на них, проте, на переконання колегії суддів, вказані факти можуть бути перевірені лише під час розгляду кримінального провадження №0003199 від 29 11 2023 року по суті шляхом надання більш ретельної оцінки цим процесуальним документам за результатами безпосереднього дослідження судом процесуальних рішень, протоколу огляду місця події, додатків до протоколу, допиту свідків, витребування іншої необхідної інформації.

Твердження апелянта про те, що вилучений транспортний засіб, ОСОБА_6 використовує для здійснення підприємницької діяльності, яка єдиною можливістю отримання ним прибутку, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у даному випадку слідчим суддею було обрано найменш обтяжливий спосіб арешту майна вказаного транспортного засобу, а саме арешт накладного, шляхом заборони права на його відчуження та розпорядження.

У зв`язку з чім, констатації підлягає факт того, що за власником майна залишилося право користування вказаним автомобілем, якого оскаржуваною ухвалою останній позбавлений не був, враховуючи, до того ж, повернення вказаного автомобіля ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на зазначене апелянтом майно, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях, з ігноруванням об`єктивних відомостей.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги представника власника майна стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 170-175, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 12 2023 року про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0003199 від 29 11 2023 року та накладення арешту на майно, докладно перелічене в ухвалі слідчого судді, а також відмови у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на майна, докладно перелічене в ухвалі слідчого судді, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4