ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/96/24 Справа № 202/8429/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000181 за апеляційними скаргами прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харцизьк, Донецької області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на 60 діб, із визначенням застави у розмірі 1118 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилається на те, що у провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 та інших за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 199 КК України, а тому наявний ризик того, що підозрювана ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення , у якому підозрюється.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, так як повний текст ухвали було отримано лише 15.12.2023 року , також просить скасувати ухвалу слідчого судді , постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 23.00 години до 6:00 години строком 60 діб.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджуються жодними доказами.

Зазначає, що підозрювана має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей та чоловіка, який є особою з інвалідністю.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із використанням електронного засобу контролю на строк до 31.01.2024, заборонивши їй цілодобово, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, та зобов`язати її прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками, експертами та з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя в обґрунтування ухвали зазначив, що прокурором доведено те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, та наявні ризики, передбачені п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував особу підозрюваної, її соціальні зв`язки, а саме: ОСОБА_8 проживає з чоловіком, який є особою з інвалідністю, та неповнолітніми дітьми, які знаходяться на її утриманні, раніше не судима, має постійне місце проживання, а також дійшов висновку про недоведеність того, що не можливо запобігти встановленим ризикам , шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги захисника та прокурора не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Відповідно до матеріалів справи, резолютивна частина ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська постановлена 11 грудня 2023 року, тобто останній день для подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді припадає на 16 грудня 2023 року, що є вихідним, а тому останній день для подачі апеляційної скарги є 18 грудня 2023 року, разом з цим, повний текст ухвали було складено та оголошено о 17:45 год. 13 грудня 2023 року, копію ухвали захисник отримала 15 грудня, а апеляційну скаргу подала 19 грудня 2023 року , що є підставою для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.

Так, відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, відповідно до яких ОСОБА_8 вела розмови щодо збуту табачних виробів та алкогольної продукції , а також щодо організації роботи на торгових точках, збувала підакцизні товари у вигляді рідини в пластикових пляшках та пачок з цигарками (т. 1 а.п. 86-87,167-168 т. 2 а.п. 1-5,89-121), протоколом проведення негласної слідчої розшукової дії у виді зняття інформації з електронних інформаційних систем месенджеру "Telegram" щодо ОСОБА_11 , відповідно до якого встановлено факти протиправної діяльності організованої групи протягом 2023 року, механізм організації виготовлення, транспортування та збуту підакцизних товарів ( т.2 а.п. 129-133), протоколами допитів свідка ОСОБА_12 від 29.12.2022 року; протоколами оглядів від 29.01.2023року, 30.01.2023 року; висновком експерта № 207-23 від 10.03.2023 року, відповідно до якого сигарети та маркування пачок сигарет не відповідають вимогам ДСТУ 3935-2004; висновком експерта № 206-23 від 10.03.2023 року, відповідно до якого зразки рідини є спиртовмісними сумішами ( розчинами) міцністю 34,0-35,0 % об., які за вмістом етилового спирту відносяться до міцних напоїв, та не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003, ДСТУ 4257:2003 ; висновком експерта №1090/к від 20.06.2023 року, відповідно до якого вживання наданих зразків рідин є небезпечним для життя та здоров`я людини.

Твердження в апеляційній скарзі захисника про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять наявність обґрунтованої підозри за ч. 3 ст. 204 КК України, колегією суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих правопорушень ОСОБА_8 є доведеною.

Також слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, санкція за ч. 3 ст. 204 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, з вилученням та знищенням незаконно виробленої або придбаної продукції, обладнання для її виготовлення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 року тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Також підозрювана може впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні для зміни їх показів в суді, при цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Ризик того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджуються тим, що на теперішній час органом досудового розслідування не в повному обсязі встановлені документи щодо закупівлі сировини та тари, устаткування та інших речей для виготовлення алкогольної продукції та закупівлі тютюнових безакцизних виробів, а також місця їх зберігання.

Разом з цим, посилання в клопотанні на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України , колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказаний ризик не знайшов своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

Твердження прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та ймовірність призначення їй суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення її від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваної.

Посилання захисника на те, що підозрювана має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей та чоловіка, який є особою з інвалідністю, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики так як наявність наявність на утриманні дитей та чоловіка, який є особою з інвалідністю не було стримуючим фактором.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно зі ст.178 КПК України, а саме те, що підозрювана має постійне місце проживання, раніше не судима, проживає з чоловіком, який є особою з інвалідністю, та неповнолітніми дітьми, які знаходяться на її утриманні, а також її роль у цьому кримінальному правопорушенні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваної та дієвості кримінального провадження щодо неї.

При цьому також приймається до уваги, що протягом часу з дня обрання запобіжного заходу та до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявних щодо ОСОБА_8 ризиків.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_13 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4