Справа № 404/433/24
Номер провадження 1-кп/404/21/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого:

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001235 від 13.10.2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мартоноша Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, із базовою середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, викликавши у судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Крім того, державний обвинувач також просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , строк тримання його під вартою, пославшись на ті обставини, що ризики встановлені в ході досудового розслідування не відпали та до теперішнього часу продовжують існувати.

Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилася, належно та завчасно повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надавала.

Представник потерпілого і законний представник неповнолітньої потерпілої в підготовчому судовому засіданні підтримали прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Клопотань про розгляд справи колегією суддів Кіровського районного суду м.Кіровограда у складі трьох професійних суддів обвинувачений не заявляв, з мотивів розгляду справи у розумні строки в рамках розгляду якої обвинувачений утримується під вартою. Крім того, заявлено клопотання про розгляд вказаного кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

Заслухавши прокурора, яка просила суд продовжити термін дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , представника потерпілого і законного представника неповнолітнього потерпілого, які також підтримали позицію державного обвинувача та просила задовольнити її клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на особисте зобов`язання, який буде достатнім. Стверджує, що змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на домашній арешт не є можливим, з огляду на те, що останній не має постійного місця проживання та наразі проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 . Захист зауважив і на те, що злочин, який інкримінується його підзахисному згідно висунутої підозри було вчинено ним чотири роки тому назад. Висунута ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, на протязі як до, так і під час досудового розслідування, на думку сторони захисту обвинувачений сприяв встановленню всіх обставин провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.5 ч.1, ч.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст.5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Інших клопотань, заяв під час підготовки до судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Підстави для прийняття рішення, передбаченого ст.314 ч.3 п.п.1-4 КПК України, відсутні: обвинувальний акт складений згідно з вимогами норм КПК України; кримінальне провадження підсудне Кіровському районному суду м.Кіровограда; підстави для закриття провадження відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.ст.314-316 КПК України завершити підготовку до судового розгляду та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню в закритому судовому засіданні.

Учасники судового провадження підтримали клопотання захисту щодо розгляду вказаного кримінального провадження у закритого судовому засіданні відповідно до вимог ч.5 ст.27 КПК України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисту щодо розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

З дотриманням вимог ст.315 КПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 закінчується 31.01.2024 року, а розгляд судового провадження на даний час лише розпочався.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, що пов`язані з домашнім насильством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання Кримінальним законом у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Вказані обставини в сукупності свідчать про можливість обвинуваченим перераховуватися від суду, що є ризиком відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, суд також приймає до уваги те, що ОСОБА_7 , хоч і раніше не судимий, проте не має постійного місця проживання і реєстрації, не одружений, дітей також не має, офіційно не працює, а тому на думку суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинувачений не порушував у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 має реальну можливість ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому висунуто обвинувачення, та зібраних у справі доказів і можливе покарання у разі доведення його провини, свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; незаконно впливати на потерпілу і свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки останні в суді під час розгляду кримінального провадження по суті не допитувалися, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень, є підставою вважати, що найбільш ефективним запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , та таким, який забезпечить неупередженість повноту та всебічність процесу судового розгляду в даному випадку, буде тримання під вартою з ізоляцією від суспільства, що відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Між тим, доказів на підтвердження позиції захисту суду не надано та у судовому засіданні також не досліджувалися.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відтак, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а також те, що на території України введено воєнний стан, тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.314-315, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити до судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001235 від 13.10.2023 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, на 28.02.2024 року об 10.00 год., суддею одноособово у закритому судовому засіданні в залі №6 Кіровського районного суду м.Кіровограда.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну його підзахисному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто з 31.01.2024 року до 30.03.2024 року, включно.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1