ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-п/803/152/24 Справа № 173/196/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про вирішення питання направлення до іншого суду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000596 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :

До Дніпровського апеляційного суду надійшло подання Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про вирішення питання направлення до іншого суду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000596 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 185 КК України.

Своє подання суд першої інстанції обґрунтував тим, що в штаті Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області працюють троє суддів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Суддя ОСОБА_6 - зайнятість згідно табелю (відпустка менше 14 днів). Суддя ОСОБА_7 слухала поєднану справу, яка виключає розгляд поточної. У судді ОСОБА_8 - неповноважність (закінчено або не розпочався період повноважень).

Таким чином сформувати склад суду для розгляду даного кримінального провадження немає можливості.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подання Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві, особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 13 статті 31 КПК України передбачено, що у разі якщо в суді першої або апеляційної інстанції, який згідно з правилами підсудності має здійснювати кримінальне провадження (крім Вищого антикорупційного суду), неможливо утворити склад суду, передбачений цією статтею, кримінальне провадження здійснює найбільш територіально наближений суд, в якому можливо утворити такий склад суду.

Згідно із ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

В свою чергу, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду.

У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Пунктом 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду встановлено, що винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи.

Разом з цим, з наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що на теперішній час у суді працюють троє суддів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року вбачається, що призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи, оскільки суддя ОСОБА_6 - зайнятість згідно табелю (відпустка менше 14 днів), суддя ОСОБА_7 слухала поєднану справу, яка виключає розгляд поточної, у судді ОСОБА_8 - неповноважність (закінчено або не розпочався період повноважень).

Втім, під час розгляду подання Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в апеляційному суді не встановлено виняткових випадків, з яких провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду необхідно передати на розгляд до іншого суду, та вказане подання не містить передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для передачі цього провадження до іншого суду, оскільки неможливість проведення автоматизованого розподілу справи між суддями в даному випадку є недоліком в організації роботи суду, а не підставою для передачі справи до іншого суду.

При цьому подання не містить і відомостей про те, що Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області з об`єктивних причин в умовах воєнного стану не може здійснювати розгляд кримінальних проваджень та матеріалів, з огляду на те, що судді цього суду фактично (за виключенням знаходження їх у відпустках) здійснюють свої повноваження.

Також, на думку апеляційного суду, в поданні суду обґрунтованих підстав для направлення провадження до іншого суду відповідно до вимог кримінально-процесуального закону не наведено, як не зазначено й обставин, які б вказували на те, що у Верхньодніпровському районному суді Дніпропетровської області неможливо утворити склад суду для розгляду зазначеного кримінального провадження, оскільки в розумінні ст. 34 КПК України перебування суддів у відпустці чи на лікарняному не є достатніми підставами для передачі кримінального провадження з одного суду першої інстанції до іншого. Причини неможливості проведення автоматизованого розподілу кримінальної справи є тимчасовими та не можуть слугувати перешкодою для утворення нового складу суду.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області та передачі зазначеного у поданні кримінального провадження на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 32, 34 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Подання Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, -залишити без задоволення.

Матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000596 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 185 КК України, - повернути до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення судового провадження у встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3