УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року

м. Київ

справа № 991/155/24

провадження № 51 - 2636 впс 23

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

прокурора ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу генерального прокурора ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000370 від 09.06.2022 року стосовно ОСОБА_7 за клопотанням про зміну запобіжного заходу з Вищого антикорупційного суду до Печерського районного суду м. Києва і

встановила:

до Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло вказане клопотання. Клопотання мотивовано тим, що головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 від 09.06.2022 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 114-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України), а також кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-1, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1 КК України. Процесуальне керівництво у цьому провадженні здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора.

Разом з цим, до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000370. Зазначає, що 04.12.2023 року постановою Генерального прокурора підслідність кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-1, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1 КК України, у згаданому кримінальному провадженні визначено за слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, організацію і процесуальне керівництво - за Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Офісу Генерального прокурора. Посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, вважає, що вказане клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил підсудності.

Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Клопотань про відкладення розгляду клопотання не надходило.

До початку судового засідання до Суду подане клопотання адвоката ОСОБА_9 (яке за своїм змістом є запереченням на клопотання прокурора), в якому він просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Просить врахувати те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 від 09.06.2022 року здійснюється стосовно корупційного злочину, передбаченого у примітці до ст. 45 КК України, та відповідає умовам, визначеним в п. 2 та п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, а тому вказане кримінальне провадження, відповідно до норм цього Кодексу, з моменту повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, підсудне Вищому антикорупційному суду.

У судовому засіданні прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора підтримав клопотання та просив передати матеріали провадження до Печерського районного суду міста Києва.

Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши надані суду касаційної інстанції матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом, яке міститься в абз. 1 ч. 3 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Однак абз. 2 ч. 3 ст. 34 КПК України містить спеціальну норму, яка передбачає, що розгляд питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін здійснює Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Зі змісту вищезазначеної процесуальної норми убачається, що вирішення питань, пов`язаних з передачею кримінальних проваджень з Вищого антикорупційного суду на розгляд до іншого суду, у тому числі до іншого апеляційного суду, віднесено до виключної компетенції колегії у складі п`яти суддів Апеляційної палати цього Суду.

Єдина процесуальна підстава визначення підсудності Касаційним кримінальним судом, у категоріях справ підсудних Вищому антикорупційному суду, передбачена абз. 7 ч. 1 ст. 34 КПК України.

Такий висновок відповідає усталеній практиці Верховного Суду, який уже неодноразово висловлював аналогічні позиції (див., наприклад, ухвали Верховного Суду від 03 жовтня (2 ухвали), 02 грудня 2019 року, 21 липня 2020 року у справах № 469/1409/15-к, 4910/16/19-к, 760/9481/17, 991/2605/20 відповідно).

У ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом. Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

У розумінні статті 6, суд має бути обов`язково «встановлений законом». Цей вислів віддзеркалює принцип правової держави, невід`ємний для системи, запровадженої Конвенцією і Протоколами до неї загалом («Йоргіч проти Німеччини» (Jorgic v. Germany); «Річерт проти Польщі» (Richert v. Poland),).

Такий орган, не встановлений відповідно до волевиявлення законодавця, буде неодмінно позбавлений легітимності, яка необхідна в демократичному суспільстві для вирішення спорів між приватними особами («Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) ; «Горгіладзе проти Грузії» (Gorgiladze v. Georgia) ; «Конталексіс проти Греції» (Kontalexis v. Greece)).

З огляду на зазначене, вирішення питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до Печерського районного суду міста Києва не належить до компетенції Верховного Суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу генерального прокурора про направлення матеріалів провадження з Вищого антикорупційного суду до Печерського районного суду міста Києва.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 30, 33-1, 34, пунктом 20-2 Розділу XI «Перехідні положення»КПК України, колегія суддів

постановила:

клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу генерального прокурора ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000370 від 09.06.2022 року стосовно ОСОБА_7 за клопотанням про зміну запобіжного заходу з Вищого антикорупційного суду до Печерського районного суду м. Києва залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3