УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши матеріали за клопотанням прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000024 від 07.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000024 від 07.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження надійшло клопотання про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 28.09.2023 року у ході обшуку, проведеного за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селищна рада Великодолинська, КОМПЛЕКС БУДІВЕЛЬ І СПОРУД № 1, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:003:0740.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000024 від 07.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато за фактом імовірного привласнення та розтрати посадовими особами ТОВ «Прогресбуд» державних коштів на суму 8 791 480, 78 грн.

ТОВ «Прогресдорбуд» () зареєстровано за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1 Травня, буд. 11-В.

Так, 28.09.2023 року за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селищна рада Великодолинська, КОМПЛЕКС БУДІВЕЛЬ І СПОРУД № 1, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:003:0740 було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено документи, перелік яких зазначено у клопотанні, на які прокурор просить накласти арешт.

На переконання слідчого судді клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, прокурором не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучені документи, зокрема, не було доведено їх відношення до розслідуваного к/п № 0000024 від 07.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та яким чином зазначені у клопотанні документи відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Прокурор у клопотанні визначив метою накладення арешту на вилучені документи їх збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту документів не обґрунтував, а лише поверхово послалася на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Відповідно до викладеного, клопотання прокурора за своїм змістом є формальним та необґрунтованим.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучені документи необхідні органу досудового розслідування для огляду та чому прокурор вважає, що при їх огляді буде можливе виявлення інформації, яка може мати значення для встановлення обставин імовірного вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для встановлення обставин зазначених в мотивувальній частині ухвали, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що вказане клопотання вже двічі повертається прокурору для усунення недоліків через неякісну підготовку матеріалів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000024 від 07.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1