Справа № 211/5667/23
Провадження № 1-кс/211/1569/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 поданого в межах кримінального провадження № 0000805 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 в межах кримінального провадження про накладення арешту на майно, що було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про розгляд клопотання повідомлялася.

Прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про розгляд клопотання за її відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.

Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно клопотання, СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000805 від 18.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за фактом крадіжки грошових коштів з рахунків підприємства, шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , працювала на ТОВ «Транс-Груп Плюс» на посаді бухгалтера та мала безпосереднє робоче місце в офісі підприємства за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 84а та за домовленістю з директором підприємства з урахуванням того, що має неповнолітнього сина, їй було дозволено працювати віддалено та лише інколи відвідувати підприємство.

30.06.2023 року ОСОБА_6 була звільнена, відповідно до поданої нею заяви.

17.07.2023р. на телефон директора ТОВ «Транс-Груп Плюс», що зареєстрований в АТ «Приватбанк» як фінансовий телефон до рахунку підприємства прийшли смс повідомлення про перерахування з рахунку підприємства IBAN: НОМЕР_1 на картковий рахунок ОСОБА_6 грошових коштів на загальну суму 176947,65грн. перерахування яких директором погоджено не було.

В ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно, яке визнано речовими доказами, тому прокурор з метою їх збереження, проведення досліджень та відповідних експертиз. у клопотанні просить накласти арешт.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ч. 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

З врахуванням вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в своєму клопотання, в розумінні вимог статті 173 КПК України, доведені правові підстави арешту вилученого під час обшуку майна за місцем мешкання ОСОБА_4 , оскільки із суті досудового розслідування, вбачається, що слідством наразі встановлюється обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, дане майно може бути предметом вчинення кримінального правопорушення , має значення речових доказів, може містити інформацію та відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення та має значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню шляхом проведення відповідних експертиз.

Слідчий суддя, на даній стадії кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

У свою чергу слідчим суддею врахована можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 поданого в межах кримінального провадження № 0000805 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , квартири АДРЕСА_2 , а саме:

Мобільний телефон Xiaomi ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

Ноутбук ACER s/n НОМЕР_4 ;

Ноутбук DEL s/n 3;

Мобільний телефон Redmi ІМЕІ: НОМЕР_5 ;

Роутер s/n НОМЕР_6 ;

Планшет Lenovo s/n НОМЕР_7 (13);

Банківська картка № НОМЕР_8 ;

Банківська картка № НОМЕР_9 ,

шляхом заборони будь кому розпоряджатись будь яким чином та використовувати до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні, та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП№1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , на якого покласти обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт, з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", якою затверджено "Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1