ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001234 від 25.11.2020 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, працюючого ФОП, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2020, приблизно о 10 годині 35 хвилин, ОСОБА_3 знаходився в приміщенні торгового центру «Молодіжна мода» розташованого по вул. Перемоги, 3 у м. Житомир, де в терміналі «ПриватБанку» виявив пластикову банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_1 яка належна ОСОБА_6 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 , виник умисел, направлений на викрадення офіційного документа, а саме вищевказаної банківської картки, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких дій для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів, взяв зазначену пластикову банківську карту «Монобанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , та яка згідно ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4,1.14, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закон України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином викрав її. Після чого, місце вчинення кримінального проступку залишив та розпорядився викраденою вищевказаною банківською карткою на власний розсуд.

25.11.2020, о 10 годині 37 хвилин, ОСОБА_3 знаходився в магазині «Ваш сусід», що за адресою: вул. Перемоги, 12 в м. Житомирі. В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 , виник умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з попередньо викраденої банківської картки «Монобанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , шляхом розрахунку нею за придбаний товар.

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, ОСОБА_3 , з прилавку магазину «Ваш сусід» взяв товар, а саме: стік кави, вартістю 4 грн., пачку цигарок «Парламент», вартістю 65 грн., дві пляшки напою віскі «RED LABEL» вартістю 399 гривень 40 копійок за одиницю та загальною вартістк 798 гривень 80 копійок, пачку цигарок «Sobranie» та запальничку на суму 81 гривня та розрахувався за нього викраденою банківською карткою «Монобанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 в якій був відсутній пін-код.

Після вчинення вищевказаних дій ОСОБА_3 приміщення магазину залишив та розпорядився придбаним товаром на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме грошові кошти на загальну суму 948 гривень 80 копійок з банківської картки «Монобанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , чим завдав останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у викрадені офіційного документа, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 357 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленими обвинуваченнями винним себе визнав повністю, суду пояснив, що дійсно в кінці 2020 року прийшов до банкомату по вул. Перемоги в ТЦ «Молодіжна мода» з метою поповнити банківську картку. Там побачив чужу банківську картку, яку таємно викрав і через пару хвилин скупився в магазині поруч, розрахувався вказаною карткою, яка не мала пін-коду. Після чого картку викинув, а місце вчинення кримінального правопорушення залишив. В ході досудового розслідування вину визнавав, шкоду потерпілій відшкодував, у вчиненому кається.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд за згодою всіх учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, постановив визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, серед яких є проступок і нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, розписку потерпілої, якій шкоду відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому застосовує до нього на підставі ч.1 ст. 70 КК України покарання в виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушеннь, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень,

-за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Початок строку покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ DVD-R-диск, який міститься в матеріалах кримінального залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1