490/9238/23 28.09.2023
н/п 1-кс/490/6881/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9238/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт. Каланчак Херсонської області, громадянці України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за наступних обставин.

Так, згідно із Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф (далі зсрф) на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, рф та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

-застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

-застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

-вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

-бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

-блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави:

-напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

-застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

-дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

-засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав закріплені у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року, який визнається рф та Україною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і рф.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

22 лютого 2022 року президент рф направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

У подальшому збройні сили рф, які діяли за наказом керівництва рф і зсрф, вторглись на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією при цьому нанесли ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також ввели на територію суверенної держави війська країни-агресора.

Таким чином, з 24.02.2022 і по цей день дії рф проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, який на цей час відповідно до чинного законодавства триває.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою - терористом (державою - агресором).

Відповідно до ст. 42 Положення про закони і звичаї війни на суходолі IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, ратифікованої Україною 24.08.1991, територія визнається окупованою якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Відповідно до п. 6, 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

У період з 24.02.2022 по цей час більшу частину території Херсонської областізахоплено військовослужбовцями збройних сил російської федерації і вона знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами від 25.04.2023 №125). При цьому, правобережна частина Херсонської області, Херсонський район та місто Херсон, вважалися окупованою територією до 11.11.2022, після чого були звільнені Збройними силами України.

Враховуючи викладене, представниками збройних сил та інших збройних формувань російської федерації вчинили дії направлені на створення незаконних органів та установ на окупованих територіях Херсонської області.

Уквітні-червні2022 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) представниками держави-агресора з метою впровадження на тимчасово окупованій території Херсонської області політики та законодавства російської федерації створено незаконні органи влади, які поширювали, встановлювали та закріплювали окупаційнувладу на місцях.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 29.06.2022, не встановленими представниками окупаційної адміністрації держави-агресора т.зв. «Військово-цивільною адміністрацією Херсонської області» (російською мовою) «Военно-гражданская администрация Херсонской области» створено незаконний орган «Інспекцію сільгоспнагляду Херсонської області» (російською мовою) «Инспекция сельхознадзора Херсонской области», з місцем фактичного розташування за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 17, який в подальшому очолив громадянин України ОСОБА_7 (матеріали стосовно якого розслідуються в окремому кримінальному провадженні).

Крім того, у липні-серпні 2022 року, ОСОБА_7 та інші не встановлені органом досудового розслідування особи, створили відокремлені структурні підрозділи (лабораторії), що мали виконувати функцію з проведення досліджень харчових продуктів та видачі фітосанітарних висновків, згідно законодавства країни агресора російської федерації.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.08.2022, не встановленими досудовим розслідуванням представниками окупаційної адміністрації держави-агресора (російською мовою) «Военно-гражданская администрация Херсонской области» та представниками (російською мовою) «Инспекция сельхознадзора Херсонской области», створено незаконний орган т.зв. «Державну бюджетну установу «Референтний центр» (російською мовою) «Государственное бюджетное учреждение «Референтный центр», з місцем фактичного розташування в адміністративній будівлі Херсонської обласної фітосанітарної лабораторії, за адресою: м. Херсон, вул. Грецька, 39, (податковий номер згідно законодавства рф ) основним напрямком діяльності якого визначено як ветеринарна.

Згідно типових положень, притаманних підрозділам «Референтного центру» російської федерації на (російською мовою)«Государственное бюджетное учреждение «Референтный центр» покладаються функції по ветеринарному та фітосанітарному нагляду, основними видами діяльності якого є проведення випробувань, експертиз, досліджень та обстежень; виконання в якості органу по сертифікації та/або випробувальної лабораторії (центру) робіт, надання послуг; виконання в якості органу інспекції робіт, надання послуг, передбачених статутом та інше. При цьому, (російською мовою)«Государственное бюджетное учреждение «Референтный центр» очолює директор, який має право розпоряджатися майном, в тому числі фінансовими коштами установи; визначає та затверджує структуру установи; затверджує штатний розпис; делегує свої права заступникам та розподіляє між ними обов`язки; затверджує посадові інструкції працівників установи; видає накази, розпорядження та вказівки, обов`язкові для виконання всіх працівників; затверджує документи, що регламентують внутрішній трудовий розпорядок та фінансово-господарську діяльність установи; призначає на посади та звільняє з посад всіх працівників установи та виконує інші обов`язки, що свідчить про виконанням особою, яка обіймає посаду директора організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

В подальшому, починаючи з липня 2022 року ОСОБА_7 та інші не встановлені органом досудового розслідування особи почали підшукувати осіб з числа місцевого населення, які б співпрацювали з ними та працювали у вищевказаних новостворених окупаційною владою незаконних органах.

Так, достовірно знаючи про розпочате широкомасштабне вторгнення російської федерації на територію України, нанесення ракетно-бомбових ударів російськими військовими по військових і цивільних об`єктах України, а також введення на територію суверенної держави військ країни-агресора, достеменно знаючи про факт захоплення міста Херсон збройними силами Російської Федерації, знаючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою, будучи обізнаною про те, що м. Херсон є невід`ємною частиною України, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у м. Херсоні, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.11.2022, діючи умисно, підтримуючи агресію російської федерації на території України, погодилась на пропозицію вказаних осіб та почала працювати в одному зі структурних підрозділів (російською мовою) «Инспекции сельхоз надзора Херсонской области» за напрямком ветеринарії.

В подальшому, у зв`язку деокупацією Збройними силами України правобережної частини Херсонської області, у тому числі міста Херсон, у період жовтня-листопада 2022 року, але не пізніше 11.11.2022, представники незаконних збройних, воєнізованих формувань, створених на тимчасово окупованій території, збройні, воєнізовані формуванням держави-агресора, незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора провели так звану евакуацію з правобережної частини Херсонської області та продовжили забезпечувати функціонування незаконних органів влади, установ та організацій на окупованій території лівобережної частини Херсонської області.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на лівобережній частині Херсонської області у Скадовському районі, будучи проросійські налаштованою до діючої легітимної влади в Україні, достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення лівобережжя Херсонщини збройними силами російської федерації, усвідомлюючи та будучи обізнаною про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, що порядок утворення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування регулюється виключно Конституцією України та законами України, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.03.2023, прийняла пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно зайняла керівну посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій так званого «директора Державної бюджетної установи «Референтний центр» (російською мовою) «Директор Государственного бюджетного учреждения «Референтный центр», з місцем фактичного розташування на тимчасово окупованій території Скадовського району Херсонської області.

Так, ОСОБА_6 , добровільно зайнявши не пізніше 10.03.2023 вищевказану посаду, на виконання завдання держави-агресора (російської федерації), погодилась забезпечувати функціонування незаконного органу влади окупаційної адміністрації та виконувати покладені на неї обов`язки директора.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.5 ст.111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі владі, створеному на тимчасово окупованій території.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, перебуваючи на волі на тимчасово окупованій території України, а саме у м. СкадовськХерсонської області,може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з рф, також, використовуючи знайомство та різноманітну залежність від неї свідків по даному провадженню, перебування значної частини свідків на окупованій російською федерацією частині території України, ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив, у тому числі й у способи, небезпечні для життя і здоров`я, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії рф проти України та ведення бойових дій, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на недоведеність ризиків та неможливість узгодити позицію з підзахисною.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

30.08.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, про що у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено відповідне повідомлення в порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні.

Підозрювана ОСОБА_6 , будучи викликаною до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 04.09.2023, 07.09.2023, 11.09.2023 до слідчого не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваної ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з не встановленням її точного місця перебування, постановою слідчого від 12.09.2023 р. ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджуються факт перебування підозрюваної ОСОБА_6 на непідконтрольній території Херсонської області,в м. Скадовськ, тобто на тимчасово окупованій території, де остання продовжує вчиняти тяжкий злочини проти основ національної безпеки України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 26.07.2023 р. за №0000374 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки остання перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрювана не з`явилася, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про її ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення їй повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується даними:

- протоколу огляду від 28.07.2023 мережі Інтернет сайт egrul.nalog.ru/index.html, згідно якого встановлено що у виписці з «Единый государственный реестр юридических лиц» рф містяться відомості про найменування юридичної особи «Государственное бюджетное учреждение «Референтный центр», реєстраційний номер 485, місце знаходження: м. Херсон, юридична адреса: м. Херсон, вул. Грецька, буд. 39, дата реєстрації юридичної особи: 23.08.2022, найменування органу, який реєстрував юридичну особу: «Инспекция сельхознадзора Херсонской области», відомості про особу, яка має право діяти від імені юридичної особи « ОСОБА_8 », посада «директор», дата внесення запису про особу: 10.03.2023, код і найменування виду діяльності «Деятельность ветеринарная»;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 01.08.2023, в ході якого свідок показала, що до 24.02.2022 працювала у Херсонській регіональній державній лабораторії ветеринарної медицини Держпродспоживслужби (Головне управління Держпродспожив служби України в Херсонській області), за направленням бухгалтерський облік. Після окупації Херсону працювала дистанційно на українському підприємстві. На роботу до органів окупаційної влади не працевлаштовувалась. Знає ОСОБА_6 як свою колегу, яка працювала в лабораторії на Центральному ринку у Херсоні, структурний підрозділ лабораторії, спочатку на посад лаборанта, потім ветеринарним лікарем, потім не знає ким. З приводу роботи ОСОБА_10 на окупаційну владу свідку відомо лише з чутків від інших осіб, про те що вона організовувала якусь діяльність, перевірку харчових продуктів, проведення досліджень, однак особисто свідок з ОСОБА_10 не спілкувалась. Вказаною діяльністю ОСОБА_10 займалась десь у серпні, вересні 2022 року. Хто саме з осіб розповідав про ОСОБА_10 свідок не зазначила.

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімком, свідком ОСОБА_9 від 01.08.2023, яка впізнала ОСОБА_6

-протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 01.08.2023, яка показала, що до 24.02.2022 працювала у Херсонській обласній фітосанітарній лабораторії, на посаді спеціаліста фіто гельмінтолога. Під час окупації Херсону пішла працювати на окупаційну владу на посаду спеціаліста у (рос. мовою) «Россельхознадзор» під керівництвом ОСОБА_7 , де працювала протягом липня-вересня 2022 року. Знайома з ОСОБА_6 , при цьому відомо, що на роботу ОСОБА_10 прийняв ОСОБА_12 . ОСОБА_10 очолювала підрозділ ветеринарної служби, під її керівництвом були Центральний ринок. Також свідку відомо, що ОСОБА_10 виїхала на лівий берег р. Дніпро до окупованої території Херсонської області та тепер перебуває у м. Скадовськ Херсонської області.

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімком, свідком ОСОБА_11 від 01.08.2023, яка впізнала ОСОБА_6

-протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 02.08.2023, яка показала, що до 24.02.2022 працювала у лабораторії №7 ім. Цинковського , що на Центральному ринку у м. Херсоні на посаді лаборанта. Після окупації Херсону свідок прийняла участь у зборі в так званому управлінні фітосаніторного нагляду рф, які проводив ОСОБА_7 , за адресою розташування органу по АДРЕСА_2 . На вказаних зборах пропонували працювати на тих же посадах що і при українській владі, однак вже по російському законодавству. Свідку відома ОСОБА_6 , яка до окупації м. Херсон працювала на посаді лаборанта. Також свідку відомо що ОСОБА_10 під час окупації працювала на окупаційну владу, обіймала якусь посаду у новоствореному фітосанітарному нагляді та була якимось начальником. Під час окупації міста Херсон особисто бачила ОСОБА_10 декілька разів та розмовляла з нею у приміщенні по АДРЕСА_2 з якимись папками з документами.

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімком, свідком ОСОБА_13 від 02.08.2023, яка впізнала ОСОБА_6

-протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 07.08.2023, яка показала, що до 24.02.2022 працювала завідуючою лабораторії № 10 на ринку «Дружба» (Херсонська державна регіональна лабораторія ім. Ценковського). Після окупації м. Херсон деякий час працювала за українським законодавством, на роботу до окупаційних органів влади не влаштовувалась. Знає ОСОБА_6 , як колишню співробітницю, яка працювала у неї в лабораторії лаборантом в сфері ветеринарної медицини до окупації Херсону. Після окупації бачила ОСОБА_10 у приміщенні по АДРЕСА_2 , однак яку ОСОБА_10 обіймала посаду та які функції виконувала свідок не знає.

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімком, свідком ОСОБА_14 від 07.08.2023, яка впізнала ОСОБА_6

-протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 04.08.2023, яка показала, що до 24.02.2022 працювала в лабораторії у м. Херсоні що у селищі Інженерне. Під час окупації м. Херсон з окупаційними органами влади не співпрацювала, на роботу не працевлаштовувалась. У серпні 2022 року була присутня на зібранні завідувачів лабораторій, яке проводилось у приміщенні Держпродспожив службі по вул. Перекопській, 17 у м. Херсоні, яке проводив ОСОБА_12 . Також свідку відомо, що серед її колишніх колег на роботу до новоствореного «Россельхоз надзора» окупаційної влади у м. Херсон пішла працювати ОСОБА_6 , однак яку посаду обіймала та які функції виконувала не відомо. Також зі слів колег свідку відомо що ОСОБА_10 виїхала на лівий берег р. Дніпро до окупованої території Херсонської області.

-протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 02.08.2023, який показав, що до 24.02.2022 працював начальником управління Білозерського районного управління Головного управління Держпродспожив служби. До окупації Херсонської області чув про колегу ОСОБА_6 , яка працювала на одному з ринків Херсона лаборантом. Також свідок повідомив, що його колишні колеги, які лишаються на окупованому лівобережжі Херсонської області, розповідають що ОСОБА_10 у складі ветеринарних лікарів їздить по населеним пунктам Скадовського району та представляється керівником, проводить агітаційну роботу по сільським радам по напрямку ветеринарної медицини.

-протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 02.08.2023, яка показала, що до 24.02.2022 та останні 30 років працювала в лабораторії ДОВСЕ № 7 що на Центральному ринку у м Херсоні на посаді завідуючої. Під час окупації Херсона постійно лишалась у місті та нікуди не виїжджала, продовжувала працювати по українському законодавству, проводили експертизи та збирали кошти, які переводили на українські банки. На роботу до окупаційних органів влади не працевлаштовувалась. Після проведеного псевдореферендуму у Херсоні представники окупаційних органів звертались до неї із пропозицією прийняти участь у зборах представників фітосанітарної служби, що мав відбутися по вул. Перекопській, 17 у м. Херсоні, однак вона не пішла, а відправила свою колегу ОСОБА_13 . Від ОСОБА_18 свідок дізналась, що зібранні проводив ОСОБА_12 , як представник від окупаційної влади, а також присутні юрист та жінка ОСОБА_19 . Також колега зустріла на зібранні ОСОБА_6 , яка розповідала що начебто є їх керівником і питала чому свідок не прийшла на зібрання. При цьому свідок знає ОСОБА_10 дуже давно, після інституту починала працювати під керівництвом свідка лаборантом, після чого перевелась на ринок Житлоселища у Херсоні теж лаборантом так як була зоотехніком та у неї не було ветеринарної освіти. Де наразі перебуває ОСОБА_10 свідок повідомила, що колеги, які наразі перебувають у окупованому місті Скадовськ Херсонської області, кажуть що ОСОБА_10 у м. Скадовськ, розвела активну діяльність, очолює ветеринарію в Скадовському районі та всіляко допомагає окупаційним властям, та станом на липень 2023 року продовжує там перебувати і займатися цією діяльністю.

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімком, свідком ОСОБА_17 від 02.08.2023, яка впізнала ОСОБА_6

-протоколу огляду від 09.08.2023 мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якого встановлено щов месенджері «Telegram» розміщено публікацію «Инспекция сельхознадзора Херсонской области сообщает», розміщена ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказана публікація свідчить про діяльність на окупованій території Херсонської області та м. Херсон т.зв. «Референтный центр «Фитосанитарная лаборатория», розташованого по вул. Грецька, 39 у м. Херсоні, як підрозділ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого по вул. Перекопська, 17 у м. Херсоні.

-протоколу огляду від 09.08.2023 мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 , за результатами якого встановлено сторінку «Омський Референтный центр Россельхознадзора», наякій розміщено типові посадові обов`язки т.зв.«Директора Федерального государственного бюджетного учреждения « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

-протоколу огляду від 09.08.2023 мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , за результатами якого встановлено сторінку т.зв.«Официальный сайт Администрации Херсонской области», тобто окупаційної адміністрації Херсонської області, де розміщено публікацію «Стартует выдача лабораторных заключений о состоянии подкарантинной продукции по стандартам рф», опублікована ІНФОРМАЦІЯ_9 . Вказана публікація свідчить про діяльність на окупованій території лабораторій, що видають відповідні сертифікати, серед яких у АДРЕСА_3 , а також про діяльність т.зв. «Инспекция сельхознадзора Херсонской области», розташованої по вул. Перекопська, 17 у м. Херсоні.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність даних для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрювана ОСОБА_6 , яка маючи зареєстроване місце проживання виїхала на тимчасово непідконтрольну українській владі окуповану зс рф територію України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, вчинила злочин проти основ національної безпеки України, використовуючи знайомство та різноманітну залежність від неї свідків по даному провадженню, перебування значної частини свідків на окупованій російською федерацією частині території України, ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив, у тому числі й у способи, небезпечні для життя і здоров`я, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії рф проти України та ведення бойових дій, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрювана ОСОБА_6 неодноразово не з`являлася за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, та вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваної, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, підозрюваній ОСОБА_6 , відносно якої необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1