УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003774, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

18.09.2023 року до судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003774, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 13 вересня 2023 року в ході проведення огляду відкритої ділянки місцевості прибудинкової території, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а самена: футболку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, схожу на кров, поміщено до паперового конверту, спортивну футболку із надписом «Power» зі слідами речовини бурого кольору, схожу на кров, поміщено до паперового конверту, два пакети зі слідами речовини бурого кольору, схожу на кров, три бритви, окуляри, поміщені до паперового конверту, двоє штанів сірого кольору, двоє кросівок чорного кольору, рубашку білого кольору в полоску, кофта чорного кольору, один килим коричневого кольору, поміщено до спеціального пакету № PSP4176151.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003774, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.2023, приблизно у період часу з 11 години 00 хв. по 17 годину 00 хв. більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , а фоні вживання алкогольних напоїв, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.09.2023, приблизно у період часу з 11 години 00 хв. по 17 годину 00 хв. більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наніс численні удари руками та ногами в область обличчя та тулубу потерпілого, тобто в область тіла, де розташовані життєво важливі органи людини.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді травми внаслідок дії тупого предмету, поєднана травма голови і грудей з переломом кісток скелету грудини та ребер з ушкодженням органів, травма внаслідок дії тупого предмету, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тим самим підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, 14.09.2023 затримано.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В ході огляду місця події від 13.09.2023 відкритої ділянки місцевості прибудинкової території, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено наступні предмети та речі:

- футболка синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, схожу на кров, поміщено до паперового конверту;

- спортивну футболку із надписом «Power» зі слідами речовини бурого кольору, схожу на кров, поміщено до паперового конверту;

- два пакети зі слідами речовини бурого кольору, схожу на кров, три бритви, окуляри, поміщені до паперового конверту;

- двоє штанів сірого кольору, двоє кросівок чорного кольору, рубашка білого кольору в полоску, кофта чорного кольору, один килим коричневого кольору, поміщено до спеціального пакету № PSP4176151.

Перераховані речі за своєю суттю є речовими доказами, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані, як доказ факту, що встановлюються у кримінальному провадженні, або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, 14.09.2023 в порядку ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

У зв`язку з тим, що власник вказаного у клопотанні майна ОСОБА_5 загинув, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику та участі власника тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, беручи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що перелічене майно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, може містити інші відомості, важливі для досудового розслідування, а тому відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідною постановою, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на перелічене у клопотанні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003774, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 13 вересня 2023 року в ході проведення огляду відкритої ділянки місцевості прибудинкової території, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а самена: футболку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, схожу на кров, поміщено до паперового конверту, спортивну футболку із надписом «Power» зі слідами речовини бурого кольору, схожу на кров, поміщено до паперового конверту, два пакети зі слідами речовини бурого кольору, схожу на кров, три бритви, окуляри, поміщені до паперового конверту, двоє штанів сірого кольору, двоє кросівок чорного кольору, рубашку білого кольору в полоску, кофта чорного кольору, один килим коричневого кольору, поміщено до спеціального пакету № PSP4176151.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1