УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 Справа №607/18391/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у залі суду в місті Тернополі під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження №0001655 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження №0001655 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 звернувся із скаргою на незаконні дії та бездіяльність прокурорів та слідчих у кримінальному провадженні №0001655, які позбавили право обвинуваченого ОСОБА_4 можливості реалізувати право на захист, в якій просить: 1) визнати незаконною бездіяльність старших слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , слідчого СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , прокурорів Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які у порушення вимог ч.1 ст.290 КПК України не вручили йому як захиснику ОСОБА_4 повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001655; 2) визнати незаконними дії старшої слідчої СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яка 26 вересня 2023 року всупереч вимог п.3 ч.2 ст.52 КПК України без участі захисника: повідомила підозрюваному ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001655, отримала від підозрюваного ОСОБА_4 письмове підтвердження про факт надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування; 3) визнати незаконною бездіяльність старших слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , слідчого СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , прокурорів Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які у порушення вимог ст.290 КПК України не надали йому як захиснику ОСОБА_4 доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001655; 4) визнати незаконними дії старшої слідчої СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яка 26 вересня 2023 року всупереч вимог ч.1 ст.293 КПК України без участі захисника вручила підозрюваному ОСОБА_4 копію обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001655 та реєстру матеріалів досудового розслідування, які відрізняються від документів, направлених в суд; 5) визнати незаконною бездіяльність прокурорів Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які у порушення вимог ч.1 ст.293 КПК України не вручили йому як захиснику підозрюваного ОСОБА_4 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001655. В обґрунтування поданої скарги захисник зазначив, що вказані службові особи органів досудового розслідування та прокуратури умисно допустили ряд порушень та вчинили дії всупереч закону, усунули його як захисника ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні та, скориставшись безпорадним станом останнього, спричиненого розладами психіки, підписали у нього процесуальні документи, які дали підставу закінчити досудове розслідування. Зазначив, що 22 липня 2023 року ОСОБА_4 уклав договір з адвокатським бюро, чим уповноважив його на здійснення захисту в будь-яких кримінальних провадженнях. 31 липня 2023 року він прибув у відділ поліції, де надав слідчій документи, які підтверджують його повноваження як захисника, та цього ж дня ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру за ч.1 ст.263 КК України. Крім того, зазначає, що відповідні документи, які підтверджують його повноваження як захисника отримував і старший прокурор ОСОБА_3 . Також, адвокат вказує, що ОСОБА_4 підозрювався у іншому кримінальному провадженні №0000171, досудове розслідування у якому здійснювалось слідчими ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області. 25 серпня 2023 року він, як захисник в двох кримінальних провадженнях №0000171 та №0001655, звернувся до Офісу Генерального прокурора із клопотанням про об`єднання вказаних проваджень, в задоволенні якого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 було відмовлено. При цьому, згідно постанови про відмову в задоволенні клопотання прокурор керувався ст.220 КПК України, якою передбачено розгляд клопотань саме сторони захисту. Крім того, захисник вказав, що з 17 по 21 липня 2023 року, з 16 по 28 серпня 2023 року ОСОБА_4 проходив стаціонарне лікування в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з діагнозом розлади психіки та поведінки, тому вважав, що досудове розслідування зупинено через його стаціонарне лікування. За таких обставин, адвокат зазначив, що слідчі та процесуальні дії у даному кримінальному провадженні було проведено без його участі як захисника, тому вважає, що дії та бездіяльність слідчих і прокурорів, які він оскаржує, призводять до грубого порушення права на захист.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просив скаргу на незаконні дії та бездіяльність слідчих та прокурорів задовольнити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги захисника зазначивши, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженні №0001655 були відсутні підтвердження про повноваження захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 . Було відомо, що останній здійснював захист ОСОБА_4 у іншому кримінальному провадженні та від нього надходило клопотання про об`єднання кримінальних проваджень, в задоволенні якого було відмовлено. В присутності слідчих адвокат ОСОБА_5 відмовився вступати в справу повідомивши, що зробить це пізніше. ОСОБА_4 , будучи тоді в статусі підозрюваного написав протокол про відмову від захисника. Вважає, що адвокат ОСОБА_5 на час проведення досудового розслідування в справу не вступив. Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, оскільки такий складений з дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що скаргу захисника ОСОБА_5 слід задовольнити, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду, до якого, згідно з п.5 ч.2 ст.315 КПК України, відноситься вчинення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, отриманого судом.

Положеннями ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

При цьому частиною 2 ст.303 КПК України закріплено право на стадії підготовчого провадження подавати скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не могли бути предметом оскарження під час досудового розслідування.

Суд зазначає, що скарга ОСОБА_5 підлягає розгляду під час підготовчого судового засідання, оскільки рішення за результатом розгляду такої має значення для підготовки до судового розгляду.

Обґрунтовуючи свою скаргу, захисник ОСОБА_5 посилався на те, що йому, як захиснику ОСОБА_4 , слідчими та прокурорами, які здійснюють свої повноваження у даному кримінальному провадженні, не було вручено повідомлення про завершення досудового розслідування, не надано доступу до матеріалів досудового розслідування, не вручено копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а з його підзахисним ОСОБА_4 проведено слідчі та процесуальні дії без його участі, що в свою чергу свідчить про грубе порушення права на захист.

Так, згідно із ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Вказана норма є імперативною та має вказівку категоричного характеру й обов`язкової умови виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акта як підозрюваному, так і його захиснику.

Отже, з наведеного слідує, що надання копії обвинувального акта захиснику підозрюваного це процесуальна дія, яка надає можливість захиснику особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленим про сутність і зміст висунутого проти його підзахисного обвинувачення і вжити заходів захисту від безпідставного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи захисника ОСОБА_5 про те, що прокурору було відомо, що він здійснює захист ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001655, оскільки із долученої копії постанови про відмову у задоволенні клопотання про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 12 вересня 2023 року, винесеною прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , встановлено, що останній при вирішенні вказаного клопотання керувався, зокрема ст.220 КПК України, яка передбачає порядок розгляду клопотань виключно сторони захисту.

Суд зауважує, що ч.4 ст.291 КПК України забороняє надання суду до початку судового розгляду будь-яких документів саме стороною обвинувачення, крім передбачених зазначеною статтею, оскільки для прокурора, на відміну від захисника, є заборона долучати оригінали документів, зібраних під час досудового розслідування, до початку судового розгляду, а тому суд вважає за можливе брати до уваги долучену захисником копію постанови прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Твердження прокурора, про те, що адвокат ОСОБА_5 під час досудового розслідування не вступив у справу як захисник підозрюваного ОСОБА_4 , на думку суду, є непереконливими та не спростовані ним в підготовчому судовому засіданні.

Судом встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації про виконання вимог ч.1 ст.290 КПК України в частині повідомлення захисника ОСОБА_5 про завершення досудового розслідування та надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування, що передує складенню обвинувального акта.

Разом з тим, до матеріалів обвинувального акта не додано розписки захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 з відміткою про вручення йому копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, в судовому засіданні встановлено та не заперечується прокурором, що під час досудового розслідування всі процесуальні та слідчі дії із підозрюваним ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні проводилися без участі захисника. Наведене свідчить, що сторону захисту було позбавлено реальної можливості процесуального захисту, оскільки відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. При цьому згідно з ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

За наведених обставин, суд вважає, що скарга захисника ОСОБА_5 на незаконні дії та бездіяльність прокурорів та слідчих, які здійснюють свої процесуальні повноваження у кримінальному провадженні №0001655 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно із п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідність вимогам КПК України означає не тільки формальну відповідність вимогам ст.291 КПК України, а й відповідність засадам кримінального провадження, адже, згідно ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Одними із засад кримінального провадження, визначеними у п.13 та п.15 ч.1 ст.7 КПК України, є такі засади, як: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та забезпечення права на захист.

Частиною 1 ст.20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що захисник ОСОБА_5 повідомлення про завершення досудового розслідування, надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не отримував, слідчі та процесуальні дії із підозрюваним ОСОБА_4 проведено без участі захисника, що свідчить про порушення закріплених ст.7 КПК України засад кримінального провадження таких як змагальність та забезпечення права на захист.

Так, зокрема, невручення повідомлення захиснику про завершення досудового розслідування та невідкриття йому матеріалів досудового розслідування для ознайомлення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення і, беззаперечно, порушує право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі приписами п.«с» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, порушує право обвинуваченого користуватися правовою допомогою захисника і невручення захиснику обвинувального акта прокурором, що також є порушенням такої засади кримінального провадження як забезпечення права на захист (ч.1 ст.20 КПК України).

Також, невручення захиснику обвинувального акта позбавляє сторону захисту можливості реалізовувати свої процесуальні права, що порушує таку засаду кримінального провадження, як змагальність сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості (ч.6 ст.22 КПК України).

Як вбачається із встановлених в ході підготовчого судового розгляду обставин, право на захист обвинуваченого ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні при направленні обвинувального акту до суду було порушено.

Викладене свідчить про вплив на обмеження права обвинуваченого ОСОБА_4 на захист, що є неприпустимим з огляду на практику ЄСПЛ. Зокрема, в п.57 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України» ЄСПЛ в обґрунтування порушення п.1 ст.6 у поєднанні з підп.«с» п.3 ст.6 Конвенції зазначив, що «національні суди проігнорували обмеження права заявника на захист під час первісної стадії попри те, що заявник зазначав про це у касаційній скарзі до Верховного Суду України, та те, що відповідно до національного законодавства воно становило істотне порушення кримінально-процесуального закону, яке передбачало скасування вироку. Цей недолік не міг бути виправлений ані юридичною допомогою, наданою заявнику пізніше, ані змагальним характером подальшого провадження (п.58 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Салдуз проти Туреччини»; пункти 3941 рішення ЄСПЛ від 31 березня 2009 року у справі «Плонка проти Польщі»).

Також, ЄСПЛ у рішенні від 15 листопада 2012 року у справі «Гриненко проти України» констатував порушення п.1 та підп.«с» п.3 ст.6 Конвенції в зв`язку з тим, що заявнику не було забезпечено право на захист за таких фактичних обставин: «незважаючи на те, що заявнику було призначено двох захисників, його було неодноразово допитано виключно в присутності захисника, якого йому було призначено слідчими органами. При цьому не було жодних підтверджень того, що захисник, якого запросив батько заявника, був належним чином повідомлений про такі слідчі дії».

Отже, за наведених обставин, суд приходить висновку про неможливість призначення судового розгляду, оскільки в даному випадку орган досудового розслідування та прокурор допустили істотне порушення права обвинуваченого на захист.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акта, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 повернути прокурору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 20, 22, 110, 291, 293, 303, 314, 315, 317, 376 КПК України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

скаргу захисника ОСОБА_5 на незаконні дії та бездіяльність прокурорів та слідчих у кримінальному провадженні №0001655 задовольнити. Визнати:

- незаконною бездіяльність старших слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , слідчого СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , прокурорів Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які полягали у неврученні захиснику ОСОБА_4 - ОСОБА_5 повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001655;

- незаконними дії старшої слідчої СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , які полягали у повідомленні підозрюваному ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001655, отриманні від підозрюваного ОСОБА_4 письмового підтвердження про факт надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001655 із зазначенням найменування таких матеріалів, без участі захисника;

- незаконною бездіяльність старших слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , слідчого СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , прокурорів Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які полягали у ненаданні захиснику підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001655;

- незаконними дії старшої слідчої СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , які полягали у врученні без участі захисника підозрюваному ОСОБА_4 копії обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001655 та реєстру матеріалів досудового розслідування, які відрізняються від оригіналів таких документів, направлених в суд;

- незаконною бездіяльність прокурорів Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які полягали у неврученні захиснику підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001655.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001655 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - повернути прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1