Справа № 308/2985/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород , кримінальне провадження № 308/2985/22, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 22.09.2021 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ужгород, Закарпатської області, громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 , непрацюючу, одружену, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше судиму

- 28.01.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 4-х років 1 місяця позбавлення волі. 30.07.2021 року звільнену на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду умовно-достроково від подальшого відбування покарання на 1 (один) рік 1 (один) місяць 1 (один) день;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

з участю прокурора ОСОБА_4

сторона захисту:

захисника - ОСОБА_5

обвинувачена - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000538 від 22.09.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході судового розгляду провадження прокурор змінив обвинувачення і надав до суду обвинувальний акт затверджений заступником керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 23.08.2023 року в якому міститься формулювання зміненого обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000538 від 22.09.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

21.09.2021 року близько 09 годин 00 хвилин гр. ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, діючи з корисливим мотивом та метою, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом відкриття воріт огорожі, проникла на територію, та шляхом відкриття вхідних дверей, проникла до будинку за вищевказаною адресою звідки викрала грошові кошти в сумі близько 800 гривень та золотий ланцюжок вартість якого, становила 19 386,85 грн. після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 , збитків на вказану суму .

Окрім цього , 26.11.2021 року близько 13 годин 00 хвилин гр. ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, діючи з корисливим мотивом та метою, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, через незачинені ворота огорожі, проникла на територію, та шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, проникла до будинку за вищевказаною адресою звідки викрала грошові кошти в сумі близько сімдесят тисяч гривень та золотий ланцюжок вартість якого, становила 14 967,03 грн. після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 , збитків на вказану суму .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено стосовно стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Під час здійснення головуючим процессуальних дій по визначенню обсягу та порядку дослідження доказів, обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнає , покази давати не бажає. Після дослідження судом письмових доказів, допиту свідків сторони обвинувачення, обвинувачена ОСОБА_3 надала покази суду. Під час допиту обвинуваченої ОСОБА_3 в судовому засіданні по суті фактичних обставин справи пояснила, що вину свою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті в якому міститься формулювання зміненого обвинувачення визнає . Вказала, що не мала місця роботи, не приймали її на роботу, гроші на неповнолітніх дітей не отримувала і так « сталось, що украла». За викрадені гроші придбала продукти харчування.

Не зважаючи на процесуальну позицію обвинуваченої ОСОБА_3 в судовому засіданні, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що у п`ятницю 26.11.2021 року прийшов додому в АДРЕСА_3 , о 14:00 -14:10 год. і помітив, що одна із вхідних дверей була напіввідчинена. Зайшовши в середину будинку побачив, щ двері на меблях були відчинені , виявив викрадення грошових коштів в сумі близько 70000,00-80000,00 грн., 1000 доларів США та трохи форинтів, а також золотий ланцюжок. В домі не було нікого. Очевидцем крадіжки не був.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що подія відбулась 21.09.2021 року, того дня було свято. Вона перебувала в школі на роботі. Вона проживає одна і це всім відомо. Повернулась додому біля 15 год. і помітила, що хвіртка була відчинена. Побачила, що ключі від дверей не на місці, не могла їх знайти. Зайшла в середину будинку , підійшла до вітрини де знаходилась коробочка з золотими виробами, і побачила, що вона порожня. У сумці в спальній кімнаті знаходилось 700.00 грн., їх теж не було. Вказала, що в будинку нічого не було перевернуто , ключ був викинутий. Після цього викликала працівників поліції. Очевидцем крадіжки не була.

Відповідно до ст. 23 ч.1 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

З аналізу показів потерпілих у їх сукупності , які є процессуальними джерелами доказів у розумінні ст. 84 КПК України підтверджується факт викрадення майна у потерпілих, проте не доводять причетності обвинуваченої ОСОБА_3 до крадіжки майна потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Під час допиту потерпілі , які не були безпосередніми очевидцями викрадення майна з будинків прямо не вказували на обвинувачену ОСОБА_3 , як на особу яка вчинила крадіжки їх майна.

Як доказ вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення прокурор в судовому засіданні зазначає показання свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_9 , яка суду надала показання про те, що точної дати не пам`ятає, в один із днів жовтня 2021 року вона із співмешканцем ОСОБА_11 виходили з магазину в с. Чертеж , вона бачила обвинувачену і разом з нею ще одну жінку, які йшли в напрямку з с. Чертеж , виходили із села з пакетом в обідній час . Вказала , що впізнає обвинувачену ОСОБА_12 , вона бачила її в с. Чертеж. Чула зі слі інших осіб, що того дня була вчинена крадіжка з будинку, викрали гроші і коштовності.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_10 , яка суду надала показання про те, що з потерпілим ОСОБА_8 є сусідами. В один із днів , точної дати не пам`ятає, в обідній час 2021 року, перебуваючи вдома почула як дьорнули за ручку дверей, вона пидийшла до вхідних дверей, відкрила і побачила, що на порозі стоять 4-5 дівчат ромської народності. В судовому засіданні впізнала одну з них - обвинувачену ОСОБА_13 . Вони її запитали, чи продає вона горіхи, на що вона сказала їм, щоб йшли геть, вони вийшли і пішли в напрямку де проживає сусід ОСОБА_8 . Після спливу двох годин вона побачила працівників поліції, зі слів яких їй відомо, що була вчинена крадіжка. Було проведено впізнання по фотознімках за її участі і вона впізнала особу.

Оцінюючи покази свідків , суд вважає їх логічними та послідовними , такими, що узгоджуються між собою та показами потерпілих, не викликають сумнівів в їх достовірності, та враховує, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а свідчення надані під присягою, а відтак аналізуючи зміст показань свідків в частині обставин, які вони сприймали особисто, суд визнає їх належними , оскільки вони підтверджують обставини , що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, та допустимими доказами вини обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України щодо свідків в ході судового розгляду встановлено не було.

Даних передбачених ч.2 ст. 96 КПК України стороною захисту відносно допитаних під час судового розгляду свідків для доведення недостовірності їх показань надано не було.

Cуд вважає за необхідне зауважити, що до обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні було включено допит свідка обвинувачення ОСОБА_11 , зазначеного у реєстрі матеріалів кримінального провадження. Однак за відомостями прокурора , останній мобілізований у ЗСУ.

Слід зазначити, що судом та стороною обвинувачення вживались усі можливі заходи для допиту свідка ОСОБА_11 ..

У зв`язку з обєктивною неможливістю допиту свідка ОСОБА_11 , який був включений стороною обвинувачення до обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні , прокурор в судовому засіданні відмовився від допиту цього свідка.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

На підтвердження події вчинення кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_3 у його вчиненні стороною обвинувачення надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні наступні докази :

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 21.09.2021 року, згідно якого заявник ОСОБА_7 повідомляє про крадіжку з будинку за адресою АДРЕСА_2 невідомими особами грошових коштів в сумі 900,00 грн. та золотих виробів у кількості 15 одиниць 21.09.2021 у період з 08:20 до 15:30 год.;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 26.11.2021 року, згідно якого заявник ОСОБА_8 повідомляє про крадіжку з будинку невідомими особами грошових коштів в сумі близько 70 000,00 грн. та золотого ланцюжка 26.11.2021 року у період з 08:00 до 14:00 год.;

- протокол огляду місця події від 21.09.2021 року з фототаблицею, який проведено слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_14 в присутності понятих, за участю власника, провів огляд дворогосподарства за адресою АДРЕСА_2 під час якого було вилучено чотири відрізки скотчу з слідами папілярних ліній з дверей №1 та шість відрізків скотчу з слідами папілярних ліній з дверей №2, які поміщено до паперового конверту;

- протокол огляду місця події від 26.11.2021 року з фототаблицею , який проведено слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_15 в присутності понятих, за участю власника, спеціаліста , провів огляд за адресою АДРЕСА_3 під час якого було вилучено два сліди папілярних ліній з вхідних дверей, які поміщено до паперового конверту, 3 сліди папілярних ліній з кімнат, які поміщено до паперового конверту;

- висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 05.10.2021 №СЕ-19/107-21/8338-Д згідно якого на підставі постанови слідчого ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 проведено дактилоскопічну експертизу та згідно висновку:

сліди пальців рук розмірами 14*32 мм та 11*37 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №1, слід пальця руки розміром 10*17 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №2, слід пальця руки розміром 14*17 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №3, слід пальця руки на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №4, слід долонної поверхні руки розміром 28*17 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №6, слід пальців рук розмірами 18*14 мм та 17*12 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №7, виявлені та вилучені в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , які упаковано до паперового конверту НПУ та скріплено підписами понятих та слідчого придатні для ідентифікації особи, що їх залишила, а слід пальця руки розміром 15*21 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №2, сліди пальців руки розмірами 10*16 мм та слід папілярних ліній розміром 7*8 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №3, сліди пальців руки розмірами 9*10 мм та 13*16 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №5, сліди пальців рук розмірами 10*16 мм, 10*19 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №6, слід пальця на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №8 та сліди пальців рук розмірами 12*15 мм та 11*12 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №9 для ідентифікації особи непридатні.

- висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.12.2021 №СЕ-19/107-21/11073-Д згідно якого на підставі постанови слідчого ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 проведено дактилоскопічну експертизу та згідно висновку: :

сліди пальців рук розмірами 18*14 мм та 17*12 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №7 залишені громадянкою Кадет ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а сліди пільців рук розмірами 14*32 мм та 11*37 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №1, слід пальця руки розміром 10*17 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №2, слід пальця руки розміром 14*17 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №3, слід пальця руки на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №4, слід долонної поверхні руки розміром 28*17 мм на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» №6 залишені не громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.

- висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 14.12.2021 №СЕ-19/107-21/10436-Д згідно якого на підставі постанови слідчого ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 проведено дактилоскопічну експертизу та згідно висновку:

сліди пальців рук на відрізках клейкої стрічки «СКОТЧ» № 1, №2 з паперового конверту №1 та сліди пальців рук на відрізках клейкої стрічки «СКОТЧ» №1, №2, №3 з паперового конверту №2, виявлені та вилучені в ході огляду місця події за адресою Ужгородський район, с. В. Геївці, вул. Головна, 28 придатні для ідентифікації особи;

сліди пальців рук на відрізках клейкої стрічки «СКОТЧ» № 1, №2 з паперового конверту №1 та сліди пальців рук на відрізках клейкої стрічки «СКОТЧ» №1, №2, №3 з паперового конверту №2 залишені громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 15.12.2021 №СЕ-19/107-21/10661-ТВ згідно якого на підставі постанови слідчого ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 проведено товарознавчу експертизу та згідно висновку:

залишкова вартість ланцюжка, виготовленого із золота 585 проби, вагою 9г, бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу станом цін на 26.11.2021 становить 14 967,03 грн.

- висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24.01.2022 №СЕ-19/107-22/200-ТВ згідно якого на підставі постанови слідчого ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 проведено товарознавчу експертизу та згідно висновку:

залишкова вартість ланцюжка, виготовленого із золота 585 проби, вагою 12г, бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу, станом цін на 21.09.2021 становить 19 386,85 грн.

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 16.12.2021 року відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_10 на запитання слідчого чи впізнає вона серед пред`явлених їй осіб особу, яка 26.11.2021 року близько 12 годин 30 хвилин приходила купляти горіхи, після чого зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 , заявила, що вона впізнає серед пред`явлених осіб на фотознімках особу під фото № 1, як таку, що 26.11.2021 року близьо 12 годин 30 хвилин приходила купляти горіхи, після чого зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 . Особу впізнала за сукупністю ознак: ромська народність, жіночої статі, чорне волосся, темний колір обличчя, видовжений ніс, невисокого зросту. Впізнання провів слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_18 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2021 року за участю свідка ОСОБА_10 на фото № 1 зображена ОСОБА_3

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 22.12.2021 року відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_9 на запитання слідчого чи впізнає вона серед пред`явлених їй осіб особу, яка 21.09.2021 року зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , заявила, що вона впізнає серед пред`явлених осіб на фотознімках особу під фото № 1, як таку, що 21.09.2021 року зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 . Особу впізнала за сукупністю ознак: ромська народність, жіночої статі, віком близько 30 років, чорне волосся, темний колір обличчя, видовжений ніс, невисокого зросту. Впізнання провів слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_18 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2021 року за участю свідка ОСОБА_9 на фото № 1 зображена ОСОБА_3

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 22.12.2021 року відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_11 на запитання слідчого чи впізнає він серед пред`явлених йому осіб особу, яка 21.09.2021 року зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , заявив, що він впізнає серед пред`явлених осіб на фотознімках особу під фото № 3, як таку , що 21.09.2021 року зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 . Особу впізнавв за сукупністю ознак: ромська народність, жіночої статі, віком близько 30 років, чорне волосся, темний колір обличчя, видовжений ніс, невисокого зросту. Впізнання провів слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_18 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2021 року за участю свідка ОСОБА_11 на фото № 3 зображена ОСОБА_3 .

Перевірка доказів на їх допустимість є однією з найважливіших гарантій забезпечення прав і свобод людини в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. З огляду на це, суд має детально аналізувати надані сторонами докази на предмет їх допустимості.

За змістом статей 86-87 КПК України, ключовою умовою визнання доказів недопустимими є встановлення факту їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При цьому, зібрані таким шляхом докази не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення, оскільки це порушує право особи на справедливий судовий розгляд.

Оцінюючи доказ сторони обвинувачення , а саме протокол пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2021 року, на предмет допустимості, суд зазначає наступне.

Загальна мета пред`явлення для впізнання полягає в отриманні доказів, які являють собою висновок одного з учасників процесу про результати проведеної ним ідентифікації тотожність, схожість або відмінність осіб чи речей, представлених для ознайомлення, з ознаками, що збереглися в його пам`яті.

За змістом ст. 228 КПК Українипред`явлення особи для впізнання - це самостійна слідча дія, яку проводять з метою встановлення тотожності, подібності або відмінності наданої для спостереження і сприйняття особи з тими, яких свідок, потерпілий, підозрюваний або обвинувачений сприймав як очевидець за певних обставин розслідуваної події. Про проведення пред`явлення до впізнання складається протокол згідно з вимогами КПК України.

За результатами аналізу протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2021 року у сукупності з її показами наданими у судовому засіданні , суд оцінює його критично, зазначає, що дані зазначені в протоколі не відповідають об`єктивним даним та показам ОСОБА_9 , які були надані нею в судовому засіданні. Так, цей свідок з його ж показань в судовому засідані , не бачила, що 21.09.2021 року ОСОБА_12 зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 . Вона бачила обвинувачену і разом з нею ще одну жінку, які йшли в напрямку з с. Чертеж , виходили із села з пакетом в обідній час .

Однак в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 22.12.2021 року відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_9 на запитання слідчого чи впізнає вона серед пред`явлених їй осіб особу, яка 21.09.2021 року зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , заявила, що вона впізнає серед пред`явлених осіб на фотознімках особу під фото № 1, як таку, що 21.09.2021 року зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 .

На думку суду , дані відображені в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 22.12.2021 року відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_9 на запитання слідчого чи впізнає вона серед пред`явлених їй осіб особу, яка 21.09.2021 року зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , заявила, що вона впізнає серед пред`явлених осіб на фотознімках особу під фото № 1, як таку, що 21.09.2021 року зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 є недостовірними через наявність суттєвих протиріч та невідповідність іншим доказам, зокрема показанням цього ж свідка ОСОБА_9 , які були надані нею в судовому засіданні.

Аналізуючи , дані відображені в протоколі пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання від 22.12.2021 року в частині того, що ОСОБА_9 впізнає серед пред`явлених осіб на фотознімках особу під фото № 1, як таку, що 21.09.2021 року зайшла до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 судом встановлено невідповідність показань ОСОБА_9 , які були надані нею в судовому засіданні даним у протоколі пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання від 22.12.2021 року, зокрема майже повну неузгодженість її показань у судовому засіданні та даних в протоколі пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання від 22.12.2021 року, а також входження в протиріччя з іншими доказами визнаними судом достовірними, а відтак суд визнає дані відображені в протоколі пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання від 22.12.2021 року недостовірними і такими, що не можуть бути покладені в основу вироку суду .

Аналізуючи решта вищезазначених письмових доказів, досліджені в ході судового розгляду , зокрема протоколи слідчих дій, суд визнає їх належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України та не оспорюються учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 статті 86 КПК України передбачено, що доказ вважається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Приписи ст. 102 КПК України регламентують зміст висновку експерта.

Отже, досліджені висновки експертизи здобуті у спосіб передбачений КПК України, є належними та допустимими доказами вини обвинуваченої, не викликають сумнівів в їх достовірності та повноти, підстав для визнання їх неналежними та недопустимими доказами не вбачається.

Таким чином, досліджені письмові докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України , а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87,99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, дослідженими доказами в їх сукупності підтверджуються , як дата, час, місце, так і спосіб вчинення злочину, тобто обставини встановлені ст.91 КПК України. При цьому , надані у ході судового розгляду показання потерпілих, кореспондуються з даними відображеними у протоколах , письмових доказах та узгоджуються між собою цілком і повністю в повній мірі.

Отже, суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази надані учасниками кримінального провадження.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 84 КПК України:

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому ним Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягаютьдоказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів Суд як правило застосовує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Передбачений ст. 17 КПК України стандарт доведення поза розумним сумнівом, як зазначено в постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 331/2686/16-к, означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний із елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Заслухавши покази обвинуваченої ОСОБА_3 , показання потерпілих, покази свідків. перевіривши надані стороною обвинувачення докази, оцінюючі кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у відповідності до критерія доведеності вини поза розумним сумнівом.

Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Отже, дослідивши й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, оцінивши їх в аспекті ст. 94 КПКз точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст. 91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеним висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого , який вчинив кримінальне правопорушення ,відповідальність за яке передбачена КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

При призначенні обвинуваченій виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 . До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить визнання вини.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України суд відносить рецидив вчинення злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченої ОСОБА_3 яка раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення під час невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2019 року, не працює та суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується негативно, згідно довідки з КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_3 за отриманням медичної допомоги у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради не зверталася, та наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_3 , покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції частини вказаної статті.

Разом з тим, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 , остаточної міри покарання необхідно застосувати вимоги ст.71 КК України, призначивши покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, частково приєднавши ОСОБА_3 до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2019 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 , було засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2019 року за ч.3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4-х років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.07.2021 року на підставі ст.81 КК України ОСОБА_3 була звільнена від відбування покарання умовно-достроково з невідбутою частиною покарання - 1 (один) рік 1 (один) місяць 1 (один) день; В період невідбутої частини покарання ОСОБА_3 , вчинила нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.). Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Запобіжний захід Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченої ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст.331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченої будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило. Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою. Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України. У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченої. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з врахуванням доведеності обвинувачення у суді, з обвинуваченої на користь держави слід стягнути 4 805 гривень 36 копійок.

Речові докази і арешт майна Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки. На підставі ст.71 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання, приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2019 року та остаточно до відбуття призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді - 3 (три) роки і 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_3 в порядку виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 ? не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 4805,36 гривень за проведення судових експертиз.

Речові докази у кримінальному провадженні :

- 2 стрічки скотчу зі слідами папілярних ліній вилучені з вхідних дверей та упаковані до паперового конверту, 3 сліди папілярних ліній з кімнати вилучені та упаковані до паперового конверту - після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- стрічки скотчу зі слідами папілярних ліній, які було виявлено на вхідних дверях, вилучено та упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ - після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1 .