Справа № 734/4390/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/150/24
Категорія - ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000268, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, розлученого, учасника бойових дій, інваліда ІІІ групи, ветерана війни, маючого на утриманні малолітнього сина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на нього ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у виді цілодобово домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишено без змін з покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України та роз`ясненням положень ч. 5 ст. 181 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави вартість проведених по справі судових експертиз в розмірі 11 233 (одинадцять тисяч двісті тридцять три) гривень 00 копійок.

Питання про речові докази вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 , у порушення Постанови Верховної Ради України №2471 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності будь-яку зброю, бойові припаси та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, Положення про дозвільну систему, затвердженого Кабінетом Міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №0622 від 21.08.1998, 26.02.2022, наприкінці вересня 2022 року, у невстановлений день та час, приїхав до невстановленого місця, неподалік с. Красне Чернігівського району Чернігівської області, де під час ведення бойових дій в лютому 2022 року сховав знайдені ним зброю і боєприпаси, відшукав та погрузив на невстановлений автомобіль автомат моделі АКМ № АП 50, 1973 року виготовлення, виробництва СРСР, оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, наступальну осколкову ручну гранату РГН, 408 патронів калібру 5,45?39 мм, 440 патронів калібру 7,62?54R мм, 143 патрони калібру 7,62?39 мм, чим здійснив їх незаконне придбання. Після цього, усвідомлюючи злочинність своїх дій, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_6 перевіз вказану зброю та боєприпаси до с. Данівка Чернігівського району Чернігівської області, де заховав їх на території закинутого смітника та зберігав до червня 2023 року, чим здійснив їх незаконне носіння та зберігання.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, 13 червня 2023 року, близько 16 год. 30 хв., діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, привіз в поле неподалік с. Гламазди Чернігівського району Чернігівської області, та за гроші в сумі 2000 гривень збув особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та діяв за дорученням і під контролем співробітників поліції, корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, що споряджений бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності - тротилом масою 50-56 г, із запалом ручних гранат УЗРГМ, що споряджається ініціюючими вибуховими речовинами ТНРС масою 0,48-0,5 г, азидом свинцю масою 0,48-0,5 г та високо бризантними вибуховими речовинами ТЕНом або гексогеном масою 1 г, та які в конструктивному поєднанні являються оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1 та корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН, що споряджений вибуховою речовиною А-1X-1 (флегматизований гексоген) масою 90 г із ударно-дистанційним запалом УД3, які в конструктивному поєднанні являються наступальною осколковою ручною гранатою РГН, які відповідно до висновку судового експерта від 16.06.2023 № CE-19/125-23/6405-ВТХ є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до категорії боєприпасів; 32 патрони, які відповідно до висновку судового експерта від 15.06.2023 № CE-19/125-23/6403-БЛ є боєприпасами, виготовленими промисловим способом, придатними до стрільби, з яких 15 с бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками (7H6, 7Н61У1) калібру 5,45?39 мм, призначені для стрільби з автоматів та ручних кулеметів відповідного калібру, 15 є бойовими проміжними патронами з кулями підвищеної пробивної здатності (7H10, 7Н1 ОМ) калібру 5,45?39 мм, призначені для стрільби з автоматів та ручних кулеметів відповідного калібру та 2 є бойовими гвинтівочними патронами з кулями «ЛСП» зі сталевими сердечниками (57-Н-323C) калібру 7,62?54R, призначені для стрільби з гвинтівок та карабінів відповідного калібру.

22 червня 2023 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без передбаченого законом дозволу, маючи прямий умисел на збут вогнепальної зброї та бойових припасів, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочину намір, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль вчиненням злочину у формі оперативної закупки, привіз в поле неподалік Гламазди Чернігівського району Чернігівської області, де за гроші в сумі 15 000 гривень, збув особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та діяв за дорученням і під контролем співробітників поліції, автомат, який відповідно висновку судового експерта № СЕ-19/125-23/6863-Б від 24.06.2023 є нарізною вогнепальною зброєю - 7,62 ми автоматом моделі АКМ Ne AII 50, 1973 року виготовлення, виробництва СРСР, виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби. Крім того, збув 378 патронів, які відповідно до висновку судового експерта № CE-19/125-23/6851-БЛ від 23.06.2023 є боєприпасами, придатними до стрільби, виготовлені промисловим способом, калібру 5,45 мм (5,45?39) бойовими проміжними патронами спорядженими кулями зі сталевими сердечниками, які призначені для проведення пострілів з бойової зброї, а саме: автоматів, висновку кулеметів відповідного калібру; 143 патрони, які відповідно до судового експерта № CE-19/125-23/6853-БЛ від 23.06.2023 є боєприпасами придатними до стрільби, виготовлені промисловим способом - бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками, калібру 7,62 мм. (7,62?39), що використовуються для стрільби з автоматів, самозарядного карабіну, ручних кулеметів відповідного калібру; 438 патронів, які відповідно до висновку судового експерта № CE-19/125-23/6964-БЛ від 30.06.2023 с боєприпасами, придатними до стрільби, виготовлені промисловим способом - бойовими калібру 7,62 мм. (7,62?54R) гвинтівочними патронами з кулями «ЛІС» зі сталевими сердечниками, які призначені для стрільби з бойової нарізної зброї калібру 7,62 мм. (7,62?54R), а саме: гвинтівок, карабінів, кулеметів.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить дослідити характеризуючі дані обвинуваченого та скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого в наслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог послався на неврахування судом у повній мірі обставин кримінального провадження та даних, які характеризують особу обвинуваченого. Зокрема, тяжкість вчинених двох епізодів тяжкого злочину, високу суспільну небезпечність, вчинення другого епізоду у стані алкогольного сп`яніння, кількість збутих вогнепальної зброї та боєприпасів (2 ручні гранати із запалами, автомат моделі АКМ № АП 50 та 991 патронів різного калібру), вчинення злочину з корисливих мотивів та те, що обвинувачений не здав боєприпаси правоохоронним органам, що характеризує його з негативної сторони.

Не погодившись із апеляційною скаргою прокурора, захисник подав заперечення, в якому просить у задоволенні скарги відмовити та залишити вирок суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що таке рішення суду законне та обґрунтоване. Вважає, що судом вірно оцінені та враховані усі обставини та дані про особу обвинуваченого, які дали підстави для звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим строком.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся.

Висновок суду про доведеність його вини у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого дозволу.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_6 колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості непереконливі.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні кримінальні правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду, що місцевим судом дотримано.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи висновки щодо виду й міри покарання, призначаючи ОСОБА_6 покарання в межах санкції частини статті та звільняючи від його відбування на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого, наявність пом`якшуючої обставини, якою визнав щире каяття, та обтяжуючих, якими визнав вчинення злочину повторно та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за другим епізодом, а також дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом ІІІ групи внаслідок війни, ветераном війни, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, критично оцінив свої дії, є ветераном війни, учасником бойових дій, неодноразово брав участь у АТО, у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф, перебуваючи в м. Бахмут, 19.05.2022 року під час виконання бойового завдання, отримав бойове поранення, внаслідок чого був звільнений зі служби. Пояснив, що перебував у депресивному стані, оскільки інвалідності ще не було визначено, виплат не отримував, наразі попри непридатність до військової служби, здійснює ремонт автомобілів для фронту. Під час перебування під запобіжним заходом у виді цілодобового домашнього арешту не допускав порушень обов`язків, що у повній мірі вказує на усвідомлення вчиненого, критичну оцінку дій та те, що останній здатен виправитися без ізоляції від суспільства.

Відтак, колегія суддів приходить висновку, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частини статті та з призначенням максимального іспитового строку, передбаченого ст. 75 КК України стане достатнім для виправлення, попередження вчинення нових злочинів, відповідає ст. 65 КК України і є справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та особі обвинуваченого; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину, виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені його метою заходи.

Що стосується доводів прокурора про неповну оцінку судом тяжкості вчиненого, суспільної небезпечності та мотиву, то усі ці обставини місцевим судом враховані та оцінені у сукупності з конкретними обставинами кримінального правопорушення та даними, які характеризують особу обвинуваченого та його поведінкою під час досудового розслідування та у суді і відповідно до закону не є перешкодою для застосування положень ст. 75 КК України, на підставі якої судом призначено максимальний іспитовий строк, протягом якого обвинувачений має довести своє виправлення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4