Справа №950/1346/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/288/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК

Іменем України

"13" листопада 2023 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 950/1346/21 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 07.10.2021, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Байка рф, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 КК із застосуванням положень ст. 69 КК до покарання у виді 180 годин громадських робіт. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 23.06.2021 у виді 80 годин громадських робіт (які повністю відбуті), більш суворим покаранням у виді 180 годин громадських робіт, призначити остаточне покарання у виді 180 громадських робіт. В іншій частині вирок суду залишити без змін. Вимоги обгрунтовані тим, що призначивши ОСОБА_10 покарання у виді 180 годин громадських робіт, остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК призначене в іншому розмірі.

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 07.10.2021 ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, і йому призначене покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК у виді 180 громадських робіт. Згідно ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначене покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, вчинене до постановлення попереднього вироку від 23.06.2021 та за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК, покарання за яке призначене цим попереднім вироком, зарахувавши в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень покарання, відбуте повністю за попереднім вироком, остаточно призначене покарання у виді 100 годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави кошти на відшкодування витрат за проведення експертизи в сумі 514,86 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_10 о 18:00 13.05.2021 перебуваючи в лісовому масиві поблизу вул. Молодіжна в м. Лебедин Сумської області, підійшовши до залізничних колій, належних ТОВ «Будильський експериментальний завод», діючи повторно, таємно викрав три металеві костилі та чотири залізничні підкладки вартістю 387 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 , який не заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_10 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК, то вони є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Так, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 65 КК суд призначає покарання відповідно положень Загальної частини цього Кодексу.

Зокрема, положеннями ч. 1, 4 ст. 70 КК передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в ч. 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, і призначив покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК у виді 180 громадських робіт, а оскільки кримінальне правопорушення вчинене до ухвалення попереднього вироку, яким ОСОБА_10 призначене покарання у виді 80 годин громадських робіт, то суд дійшов вірного висновку про необхідність призначення остаточного покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень.

Однак, призначаючи ОСОБА_10 остаточне покарання, суд першої інстанції неправильно застосував ч. 4 ст. 70 КК, оскільки спочатку мало б бути призначене остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком від 23.06.2021 більш суворим покаранням у виді 180 годин громадських робіт, і тільки потім повністю зараховано відбуте покарання за попереднім вироком у виді 80 годин громадських робіт. Натомість місцевий суд фактично відняв від призначеного за ч. 2 ст. 185 КК покарання у виді 180 годин громадських робіт відбуте покарання за попереднім вироком у виді 80 годин громадських робіт та призначив остаточне покарання у виді 100 громадських робіт, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є неправильне тлумачення закону, який суперечить його точному змісту.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК передбачено, що у разі необхідності застосування більш суворого покарання суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 призначити остаточне покарання у виді 180 громадських робіт, а також зарахувати повністю відбуте покарання за попереднім вироком за правилами ч. 4 ст. 70 КК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку суду, не встановлено, тому в цій частині апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 420 КПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 07.10.2021 відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначення остаточного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 23.06.2021, більш суворим, призначеним вироком Лебединського районного суду Сумської області від 07.10.2021, призначити остаточне покарання у виді ста вісімдесяти годин громадських робіт.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання повністю відбуте покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 23.06.2021 у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

В іншій частині вирок Лебединського районного суду Сумської області від 07.10.2021 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору і не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5