ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 16 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000061 від 25.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16 травня 2023 року задоволено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0000061 закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 19612,80 гривень, в сумі 13075,20 гривень, в сумі 4086 гривень, в сумі 6537,60 гривень. Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Відповідно до ухвали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно наказу № 1499/1 була прийнята в порядку переведення в Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (на теперішній час Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) а посаду старшого державного виконавця.

Відповідно до посадової інструкції старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (на теперішній час Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)), затвердженої 05.12.2016 року в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_9 , з якою ОСОБА_8 ознайомлена 21.05.2018 року, остання наділена такими повноваженнями, правами та обов`язками:

-У своїй роботі старший державний виконавець керується Конституцією України, кодексами України, Законами України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», законами України, що стосуються діяльності органів державної виконавчої служби (Закони України «Про виконавче провадження, «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»), наказами Міністерства юстиції України та Головного територіального управління у Донецькій області, Положенням про Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області» (п.1.3. Розділу 1);

-Старший державний виконавець відповідно до покладених на нього завдань повинен: здійснювати примусове виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), виконання яких відповідно до законів України покладено на державну виконавчу службу; вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії; забезпечувати виконання покладених на відділ завдань в закріпленому за ним напрямком роботи; контролювати та оцінювати стан справ на відповідній ділянці роботи; безпосередньо виконувати покладену на нього роботу згідно Положення про відділ та планом роботи відділу, а також іншу роботу за дорученням начальника відділу (п. 2.2. Розділу 2);

-Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання рішень юридичними особами всіх форм власності, також громадянами, які провадять підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, і, в установленому порядку, набули статусу суб`єктів підприємницької діяльності, що є боржниками за виконавчими документами; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення, місця зберігання грошей; звертатись до органу, який видав виконавчий документ, за роз`ясненням рішення, заявою про видачу дублікату виконавчого документу, порушувати клопотання про встановлення чи зміни порядку і способу використання, відстрочку та розстрочку виконання рішення; одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію (п. 3.3. Розділу 3);

-Старший державний виконавець несе відповідальність за: невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов`язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, порушення норм етики поведінки державного службовця, правил внутрішнього трудового розпорядку, повноту, точність та достовірність надання публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (п. 4.1. Розділу 4).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Ч. 2 Глави І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5 визначено, що автоматизована система виконавчого провадження являє собою комп`ютерну програму, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу. Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень є окремим спец розділом, який є архівною складовою частиною автоматизованої системи виконавчого провадження та містить відомості про виконавчі провадження, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень».

Відповідно до ч. 3 Глави І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження реєстраторами автоматизованої системи виконавчих проваджень є державні виконавці органів державної виконавчої служби.

Ч. 5 Глави І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження визначено, що доступ до автоматизованої системи виконавчих проваджень реєстраторів здійснюється з використанням ідентифікаторів доступу, що надаються адміністратором автоматизованої системи виконавчих проваджень на підставі відповідних договорів, а також з використанням кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із зазначенням параметрів особистих ключів та їх копіювання, що є сумісними з програмним забезпеченням автоматизованої системи виконавчих проваджень.

31.03.2017 року ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді старшого державного виконавця Лиманського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, отримала особистий електронний ключ та особистий ідентифікатор доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, та була ознайомлена із Пам`яткою користувача Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України щодо підвищення рівня безпеки під час користування ними.

Таким чином, відповідно до своїх посадових обов`язків, ОСОБА_8 , з поміж іншого, за допомогою особистого електронного ключа та особистого ідентифікатору доступу здійснює внесення інформації щодо проведених виконавчих дій до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Так, 13 червня 2018 року, ОСОБА_8 , будучи старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (на теперішній час Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)), перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні Бахмутського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області (на теперішній час Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) за адресою: вул. О. Сібірцева, 17, м. Бахмут Донецької області, у період робочого часу, не маючи особистого ідентифікатору доступу та електронного ключа як працівник Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за допомогою службового комп`ютеру, підключеного до мережі Інтернет з ІР адресою НОМЕР_1 та за допомогою електронного ключа та ідентифікатору доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який було закріплено за колишнім працівником Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_10 , яка з 31.05.2018 року звільнена за власним бажанням, достовірно знаючи логін та пароль електронного ключа та ідентифікатору доступу, о 14 годині 50 хвилин, незаконно здійснила вхід до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, при цьому ОСОБА_8 достовірно була обізнана про те, що інформація, яка міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень є інформацією з обмеженим доступом, яка створена та захищена відповідно до вимог Закону України «Про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах».

В цей же час, ОСОБА_8 , маючи в порушення діючого законодавства доступ та вхід до Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, через вкладку «Пошук» увійшла до виконавчого провадження № 53634398, після чого, о 14 годині 57 хвилин, діючи умисно, від імені колишнього працівника ОСОБА_10 створила документ постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», та який закріпила у автоматизованій системі виконавчого провадження.

Надалі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, роздрукувала зазначений документ, виготовлений від імені колишнього працівника ОСОБА_10 на паперовому носії, та засвідчила документ особистим підписом, тим самим надала зазначеній постанові всі необхідні реквізити офіційного документу для подальшого використання.

Крім того, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, направленого на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, 13 червня 2018 року, будучи старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (на теперішній час Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)), перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні Бахмутського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області (на теперішній час Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) за адресою: вул. О. Сібірцева м. Бахмут Донецької області, у період робочого часу, не маючи особистого ідентифікатору доступу та електронного ключа як працівник Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за допомогою службового комп`ютеру, підключеного до мережі Інтернет з ІР адресою НОМЕР_1 та за допомогою електронного ключа та ідентифікатору доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який було закріплено за колишнім працівником Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_10 , яка з 31.05.2018 року звільнена за власним бажанням, достовірно знаючи логін та пароль електронного ключа, о 15 голині 53 хвилин, незаконно здійснила вхід до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, при цьому ОСОБА_8 достовірно була обізнана про те, що інформація, яка міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень є інформацією з обмеженим доступом, яка створена та захищена відповідно до вимог Закону України «Про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах».

В цей же час, ОСОБА_8 , маючи в порушення діючого законодавства доступ та вхід до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, через вкладку «Пошук» увійшла до виконавчого провадження № 43236921, після чого , о 25 голині 56 хвилин, діючи умисно та повторно, від імені колишнього працівника ОСОБА_10 створила документ постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», та який закріпила у автоматизованій системі виконавчого провадження.

Надалі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, роздрукувала зазначений документ, виготовлений від імені колишнього працівника ОСОБА_10 , на паперовому носії, та засвідчила документ особистим підписом, тим самим надала зазначеній постанові всі необхідні реквізити офіційного документу для подальшого використання.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 361 КК України. Правова кваліфікація кримінального правопорушення несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвели до підробки інформації.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу змінити в частині стягнення процесуальних витрат. Виключити із резолютивної частини вказівку про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз: № 1483-1487 від 24.03.2020 року в сумі 19612,80 гривень, № 1488-1489 від 13.04.2020 року в сумі 13075,20 гривень, № 666-667/08 від 14.04.2020 року в сумі 4086 гривень. № 4816 від 18.09.2020 року в сумі 6537,60 гривень. В іншій частині ухвалу стосовно ОСОБА_8 залишити без змін. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що не оспорюючи встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вважає ухвалу стосовно ОСОБА_8 незаконною та такою, що підлягає зміні на підставі ст. ст. 409, 412, 413 КПК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінальної о процесуального закону в частіші стягнення процесуальних витрат. Вказує, що згідно ухвали суду першої інстанції з ОСОБА_8 стягнено на користь держави судові виграти за проведення судових експертиз № 1483-1487 від 24.03.2020 року в сумі 19612,80 гривень, № 1488-1489 від 13.04.2020 року в сумі 13075,20 гривень, № 666-667/08 від 14.04.2020 року в сумі 4086 гривень, № 4816 від 18.09.2020 року в сумі 6537,60 гривень. Вважає, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту. Вважає, що оскільки ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 361 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо неї закрито, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України витрати на проведення судових експертиз в розмірі 19612,80 гривень, 13075,20 гривень, 4086 гривень, 6537,60 гривень відповідно не підлягають стягненню з обвинуваченої та покладаються на державу.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

На адресу суду від захисника ОСОБА_11 подана заява про розгляд апеляційної скарги без участі захисника.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження №0000061, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.361 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст.404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

У частині 1 ст. 126 КПК України зазначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів державних установ, проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяється таким установам із Державного бюджету України.

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Це положення відповідає приписам ст.15 Закону України «Про судову експертизу», а також ч. 2 ст. 122 КПК України.

При цьому установи, які проводять судово-експертну діяльність надсилають органу досудового розслідування, що здійснює відповідне кримінальне провадження, рахунок з визначенням вартості проведеної судової експертизи. Після закінчення досудового розслідування та складання обвинувального акту, у цьому процесуальному документі, серед іншого, слідчий повинен вказати відомості про розмір витрат на залучення експерта, які у разі винесення судом обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

У ч.1 ст.122 КПК України зазначено, що витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження №0000061, внесеного до ЄРДР від 25 липня 2019 року, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно наявних матеріалів справи ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала експертів.

Проте, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 1483-1487 від 24.03.2020 року в сумі 19612,80 гривень, витрати за проведення експертизи № 1488-1489 від 13.04.2020 року в сумі 13075,20 гривень, витрати за проведення експертизи № 666-667/08 від 14.04.2020 року в сумі 4086 гривень, витрати за проведення експертизи № 4816 від 18.09.2020 року в сумі 6537,60 гривень.

За таких обставин відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України, суд першої інстанції, внаслідок неправильного тлумачення закону, зробив поспішні висновки щодо стягненню з обвинуваченої витрати на проведення судових експертиз, ухваливши незаконний вирок, оскільки у даному випадку витрати на проведення судових експертиз не підлягають стягненню з обвинуваченої та покладаються на державу.

Вказана правова позиція узгоджується з висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 12.09.2022 № 203/241/17.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КНК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вирок Дружківського міського суду Донецької області від 16 травня 2023 року підлягає зміні в частині стягнення процесуальних витрат.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 16 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000061 від 25.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 361 КК України, змінити в частині стягнення процесуальних витрат.

Виключити із резолютивної частини вказівку про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз: № 1483-1487 від 24.03.2020 року в сумі 19612,80 гривень, № 1488-1489 від 13.04.2020 року в сумі 13075,20 гривень, № 666-667/08 від 14.04.2020 року в сумі 4086 гривень. № 4816 від 18.09.2020 року в сумі 6537,60 гривень.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді