справа № 361/5580/23
провадження № 1-кс/361/1584/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження № 0002286, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2023, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Гадяч, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має на утриманні малолітнього сина 2013 року народження, не депутата, не інваліда, раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2023 до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло вказане клопотання, в якому ставиться питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002286 від 07.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2023 приблизно о 23 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 прибули на територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , з метою отримання речей від ОСОБА_8 .

В ході перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на території подвір`я, за адресою: АДРЕСА_2 , останні не отримали від ОСОБА_8 , речі за якими вони приїздили, у зв`язку із чим в ході їх спілкування із ОСОБА_9 виник словесний конфлікт.

Пісно чого, у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний протиправний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, погрозою застосування такого насильства (розбій), групою осіб.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи спільний намір спрямований на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, почали вимагати від ОСОБА_9 грошові кошти, на що потерпілий відповів відмовою.

Після цього, ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння чужим майном та подолання опору ОСОБА_9 , почав наносити тримачем для гантелі невизначену кількість ударів в область голови потерпілого, від чого потерпіли ОСОБА_9 короткочасно втратив свідомість. ОСОБА_7 , в свою чергу, з меттою недопущення можливого опору з боку потерпілого, взяв з салону автомобіля, на якому вони попередньо прибули за вказаною адресою, гладко ствольну мисливську рушницю та передав її ОСОБА_4 , останній здійснив постріл в гору з рушниці та продемонстрував таким чином свій намір застосувати до потерпілого насильство, небезпечне для життя та здоров`я у разі невиконання вимоги віддати грошові кошти, при цьому потерпілий ОСОБА_9 сприймав погрозу, як реальну.

В цей же час ОСОБА_4 , достовірно розуміючи протиправність своїх дій, реалізуючи спільний із ОСОБА_7 умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи узгоджено з останнім, з гладко ствольною мисливською рушницею в руках, підійшов до ОСОБА_9 , та прикладом рушниці завдав удар в область голови потерпілого, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа» модель «G21» та грошовим коштами в сумі 700 грн., чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому.

В подальшому ОСОБА_9 , прийшовши в свідомість, продовжуючи реально сприймаючи погрози застосування насильства, висунуті ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , побоюючись за своє життя і здоров`я, оцінюючи обстановку, що склалась, перескочив через паркан та втік з місця пригоди.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 місця вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись грошовими коштами в сумі 700 грн. та мобільним телефоном марки «Нокіа» модель «G21» на власний розсуд.

Згідно висновку експерта потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та підшкірної гематоми в лівій тім`яній області; розлитий синець на повіках лівого ока з переходом на спинку носу зліва та в ліву виличну область, забійно-рвана рана на нижній повіці лівого ока та забійна рана в лівій тім`яній області як кожна окремо, так і у своїй сукупності відносяться до легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; підшкірна гематома в лівій тім`яній області; розлитий синець на повіках лівого ока з переходом на спинку носу зліва та в ліву виличну область,садно в області лівої вушної раковини, розлитий синець в області лівого надпліччя по задній поверхні з переходом в область лівого плечового суглобу як кожне окремо, так і своїй сукупності відносяться до легких тілесних пошкоджень.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: допитами свідків, потерпілого, протоколами огляду місця події, висновками експертів та іншими матеріалами кримінального провадження.

08.07.2023, підозрюваному ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.09.2023, включно.

31.08.2023 підозрюваному ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.10.2023 року, включно.

Ухвалою Броварського міськрайонного суму Київської області від 03.10.2023 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 07.01.2023.

Ініціатор клопотання зазначає що, на цей час існують підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки досудове розслідування не завершене через особливу складність провадження та необхідність завершення призначених експертиз, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років із конфіскацією майна, а відтак, розуміючи, що в разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показів про обставини кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки не має постійного джерела заробітку.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому, та додала, що завершити досудове розслідування у визначений строк, не представляється заможливе, через особливу складність провадження та через те, що висновки по експертизам ще не готові, через надмірну завантаженість судових експертів, а тому просить продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , позицію якого підтримав підозрюваний ОСОБА_4 , в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу заперечив, просить відмовити в задоволенні заявленого прокурором клопотання зазначивши що, підозрюваний раніше не судимий, заявлені ризики не доведені, останній не впливав на свідків і потерпілого, підозра грунтується на показах потерпілого та зацікавлених осіб та при цьому відсутні висновки експертів, водночас підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, яка потребує належного фінансового забезпечення, просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби за місцем проживання, що на його думку буде цілком достатньо для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Заявив клопотання про допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка має намір надати підозрюваному ОСОБА_4 належний їй будинок для проживання та може охарактеризувати особу останнього.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що підозрюваний ОСОБА_11 являється її другом, знає його вона близько року, характеризувати може лише з позитивного боку як працьовиту та відповідальну особу (він їй ремонтував автомобіль). Вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_3 , який на даний час пустує, тому вона не заперечує проти того, щоб в цьому будинку проживав ОСОБА_4 .

Заслухавши доводи прокурора, захисника, з`ясувавши позицію підозрюваного, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_10 та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002286 від 07.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Із доданих до клопотання документів вбачається, що 07.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

08.07.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та у подальшому, 31.08.2023 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.10.2023 включно.

Ухвалою Броварського міськрайонного суму Київської області строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 07.01.2024 включно.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином і передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Статтею 199 КПК України передбачено право слідчого звертатись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, в разі якщо існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст. 177 КПК України) не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя на даній стадії кримінального провадження не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

За усталеною практикою ЄСПЛ «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня ймовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження. Це пов`язано з тим, що на ранніх етапах кримінального провадження такі докази неможливо було здобути або, беручи до уваги характер кримінальних правопорушень, в яких підозрюється особа, ці докази неможливо надати суду, щоб не поставити під загрозу життя інших осіб.

Як передбачено ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Матеріали кримінального провадження, дають підстави вважати підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

При визначенні ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже існує ймовірність того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого у клопотанні щодо існування цього ризику.

Крім того, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , враховуючи надані покази потерпілого, щодо нанесення йому підозрюваним тілесних ушкоджень, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

У відповідності з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює всі обставини у їх сукупності, у тому числі приймає до уваги, що підозрюваний зареєстрований в іншій області, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, однак разом з ним не проживає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків підозрюваного, разом з тим, як передбачено правовою позицією ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого та запобігти можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вбачається доцільним продовжити строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Згідно положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який стосується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, при цьому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю наявної обґрунтованої підозри, на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідчим суддею вислухано доводи прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказані доводи є обґрунтованими і вони, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні твердження сторони захисту про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Доводи сторони захисту про те, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені жодними належними доказами, і органом досудового розслідування не обґрунтовується неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, - слідчий суддя відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Посилання сторони захисту про наявність у підозрюваного постійного місця проживання належними та допустимими доказами не підтверджено. Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 надала свою згоду на проживання в її будинку підозрюваного, однак суд вважає непереконливими її відповіді на питання прокурора щодо можливої зміни в любий момент її позиції щодо проживання в її будинку ОСОБА_4 .

При цьому, відхиляючи доводи захисника, слідчий суддя враховує і те, що навіть якщо підозрюваний ОСОБА_4 і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не відпали та продовжують існувати, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити на шістдесять днів, тобто по 01.12.2023 включно, оскільки досудове слідство ще триває та органу досудового розслідування необхідний час для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

При цьому, вирішуючи питання щодо продовження тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу повідомленої підозри, а лише аналізує її обґрунтованість та тяжкість інкримінованих суспільно небезпечних злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_4 .

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 193, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто по 01.12.2023 включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1