Справа № 442/5607/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1038/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у дистанційному судовому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прозаміну виду покарання більш м`яким щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

представник ДУ «ДВК №40» ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2009 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 187, п.п.1,6,12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40»

Початок строку відбування покарання 11.07.2007.

28 липня 2023 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із клопотанням про заміну довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 прозаміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_5 задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що засуджений ОСОБА_5 на даний час відбув 15 років призначеного покарання.

Вказує, що вину у вчиненому визнає, переосмислив вчинене.

Покликається на характеристики ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» на засудженого ОСОБА_5 , згідно з якими ОСОБА_5 вимог режиму утримання та розпорядку дня дотримується; щодо до представників адміністрації установи поводиться ввічливо; підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом одержання посилок та здійснення телефонних розмов; до дисциплінарної відповідальності не притягувався; намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування.

Не погоджується з посилання суду на те, що засудженим всупереч вимогам Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.01.2023 № 294/5 не подано індивідуального плану виправлення та ресоціалізації, оскільки, на думку захисника, ні КК України, ні КПК України, ні КВК України такої вимоги не містять.

Стверджує, що ОСОБА_5 не забезпечений роботою з вини установи.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, а тому є можливим замінити призначене ОСОБА_5 покарання більш м`яким.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали суду, представника ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» ОСОБА_9 , яка не підтримала апеляційну скаргу захисника, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи засудженому ОСОБА_5 у задоволені клопотання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від 15 до 20 років, суд першої інстанції зазначив, що засуджений хоча і переосмислив ставлення до вчиненого злочину, своєю поведінкою намагається довести своє бажання стати на шлях виправлення, проте станом на сьогодні передчасно вважати, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Частиною 5 статті 82 КК України передбачено, що покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

У ч. 3 ст. 82 КК України зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Тобто, становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній установі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 у місцях попереднього ув?язнення та позбавлення волі перебуває з 18.07.2007. Під час перебування під вартою у державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» характеризувався негативно, допускав порушення режиму тримання за що три рази притягувався до відповідальності. Адміністрацією установи не заохочувався. З 09.02.2010 відбував покарання у ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)». За час відбування покарання характеризувався негативно, допускав порушення режиму тримання за що п`ять разів притягувався до відповідальності. Адміністрацією установи не заохочувався. З 10.03.2011 відбував покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55). За час відбування покарання характеризувався посередньо: порушення утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.

У ДУ «Дрогобицька виправна колонії № 40 ОСОБА_5 перебуває з 10.04.2022. За час відбування покарання характеризувався посередньо: порушення утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. На даний час не працевлаштований. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий. У взаємовідносинах з іншими із засудженими не конфліктний. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ним належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, передбачених ст. 123 КВК України, не приймає. Відповідно до ст.ст. 110, 111, 113 КВК України підтримує зв?язки з рідними шляхом листування, побачень, отримує від них посилки (передачі) і бандеролі.

Рішенням комісії державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» від 30.06.2021 (протокол №5) засудженого ОСОБА_5 відмовлено у переведенні до багатомісної камери відповідно до ст.ст.100, 151-1 КК України.

Згідно з протоколом № 24 від 06.12.2022 комісією державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40) засудженому ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України у зв`язку з неврегулюванням питань застосування даної статті. Вину у скоєному злочині визнає частково. Згідно з вироком суду призначено судовий позов на загальну суму 124 917 грн. Виконавчі листи не надходили до виконання. Засуджений ОСОБА_5 на профілактичному обліку в установі не перебуває.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , такі заходи, станом на 28.03.2023, до останнього не застосовувалися.

Окрім цього, слушним є покликання суду на висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , сформульованого персоналом установи виконання покарань у відповідності до Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.01.2023 №294/5 відповідно до якого ОСОБА_5 , набрав 47 балів з 61 мінімально можливих балів, тобто засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення), не може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Усі доводи, на які покликається захисник були відомі суду першої інстанції та враховані під час ухвалення рішення про відмову у задоволенні клопотання.

Суд першої інстанції на підставі усіх об`єктивно з`ясованих обставин та їх оцінки в сукупності дійшов висновку про відсутність підстав для заміни ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк і з таким висновком колегія суддів погоджується.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 вересня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4