н/п 1-кс/490/232/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

03 січня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 ,погоджене прокурором про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000730 від 27.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали кримінальної справи від слідчого, за погодженням з прокурором про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 27.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 а саме: шмат жіночого волосся; фрагмент ковра зі слідами РБК; фрагмент зі слідами РБК, які знаходилися на матраці; джинсові брюки зі слідами РБК; пластикова пляшка зі слідами папілярних узорів; склянка; військові документи на ім`я ОСОБА_4 .

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то виникла необхідність у його арешті, а тому подано вказане клопотання.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000730 від 27.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2023 о 13 годині до ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області звернулась ОСОБА_5 , яка повідомила, що її брат військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив їй про те, що три дні тому за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 вбив свою співмешканку ОСОБА_6 . У зв`язку з невідкладністю з метою виявлення й фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення по кримінальному провадженню проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в житловому будинку виявлено труп жіночої статі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наявними ознаками насильницької смерті, а також в житловому будинку виявлено та вилучено вказане майно.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні вказане майно визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке просять накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому суд вважає обґрунтованим покликання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити, однак частково, наклавши арешт на джинсові брюки зі слідами РБК; пластикова пляшка зі слідами папілярних узорів; склянка; військові документи на ім`я ОСОБА_4 .

Відмовляючи в накладенні арешту на шмат жіночого волосся; фрагмент ковра зі слідами РБК; фрагмент зі слідами РБК, які знаходилися на матраці, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При цьому огляд, згідно зі ст.237 КПК України, проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

З наведених приписів кримінального процесуального закону випливає висновок, що вилучені під час огляду речі та предмети, мають статус тимчасово вилученого майна тільки в тому випадку, якщо осіб (законних володільців) позбавлено можливості володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

А тому зважаючи на вищенаведене, а також відсутність в матеріалах провадження даних про осіб яким належить вказане майно, в задоволенні клопотання в цій частині суд відмовляє.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 27.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: джинсові брюки зі слідами РБК; пластикова пляшка зі слідами папілярних узорів; склянка; військові документи на ім`я ОСОБА_4 .

В решті клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1