Справа № 296/9240/23
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно, що перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000373 від 14.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.146, ст.386 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений день, час та місці, наприкінці 2022 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив та керуючись злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_5 , в усній формі висловив вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 31.12.2022 складало 8000 гривень, повідомивши, при цьому що він отримав право «вимоги» до ОСОБА_5 і в разі пропуску терміну сплати борг лише зростатиме.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне вимагання чужого майна, ОСОБА_4 діючи повторно, у період з грудня 2022 року по кінець липня 2023 року, систематично, використовуючи додаток соціальної мережі Instagram, надсилав голосові та текстові повідомлення у яких висловлював категоричні вимоги передачі йому неіснуючого боргу, постійно збільшуючи його розмір остаточно визначивши в сумі 120 тис. гривень, а в разі відмови ОСОБА_5 виконувати його вимоги, висловлював погрози завдання тілесних ушкоджень рідним та близьким потерпілого, а також йому особисто.

Сприймаючи погрози ОСОБА_4 , а також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 як реальну загрозу своєму життю, здоров`ю і особистому матеріальному благополуччю, та з метою захисту своїх прав і законних інтересів, ОСОБА_5 07.08.2023 звернувся з відповідною заявою про вчинення щодо нього злочину, а саме вимагання належного йому майна.

Так, 15.08.2023 з метою викриття злочинної діяльності вказаних осіб та припинення вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_5 , у період часу з 12:20 по 12:40, в присутності двох понятих, у приміщенні ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 вручені грошові кошти в сумі 40 тисяч гривень, які останній поклав до кишені своєї сумки.

Надалі, не припиняючи своїх злочинних дій ОСОБА_7 , 15.08.2023 о 14 год 21 хв., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , на автомобілі «BMW» днз. НОМЕР_1 прибув до місця очікування ОСОБА_5 , де вийшовши з свого авто швидко підбіг до автомобіля потерпілого «ВАЗ 2101» та через відкриті двері почав наносити кулаками рук та ногами взутими у взуття, а також спеціально підшуканим предметом ззовні схожим на металеву палицю тілесні ушкодження ОСОБА_5 , поєднуючи із неодноразовими висловлюваннями, щодо вимагання грошових коштів, зокрема висловлюючи запитання «де бабки».

У свою чергу, цього ж дня, близько 14 год. 23 хв. ОСОБА_4 , затриманий працівниками правоохоронних органів на території автозаправки «ОККО», розташованої поряд з місцем вчинення ОСОБА_7 насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного з вимаганням грошових коштів.

Враховуючи викладене, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На запити органом розслідування отримано відповіді за вихідними даними: №4086-26-23/41дск від 25.08.2023 та №4339-26-23/дск від 12.09.2023.

Так, 19.09.2023 згідно отриманої інформації з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), складено відповідний рапорт, який долучено до матеріалів кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_4 має у власності наступні банківські рахунки:

- банківський рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» НОМЕР_2 , відкритий 02.06.2021, із залишком коштів станом на 31.08.2023 в сумі 06.09 гривень;

- банківський рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» НОМЕР_3 , відкритий 10.03.2022, інформація про залишок коштів відсутня.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна в даному випадку є запобігання можливості його передачі і відчуження (з огляду на право власності підозрюваного на вказане майно, яке передбачає для нього відповідні правомочності).

В судове засідання слідчий не з`явився, в заяві просив провести розгляд клопотання без його участі.

Клопотання слідчого розглянуто без виклику в судове засідання ОСОБА_4 та його захисника, оскільки слідчим доведено, що повідомлення підозрюваного про розгляд даного клопотання може в подальшому унеможливити належне забезпечення арешту майна.

Приписами ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приписами ч. 5 ст. 170 КПК України визначено що, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до рапорту слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 від 19.09.2023р. за підозрюваним ОСОБА_4 зареєстровані банківські рахунки на які слідчий просить накласти арешт.

Санкцією ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Враховуючи вищенаведене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а також беручи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що суд може призначити ОСОБА_4 покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти, які перебувають у приватній власності підозрюваного, та розміщені на банківських рахунках, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- банківський рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» НОМЕР_2 , відкритий 02.06.2021, із залишком коштів станом на 31.08.2023 в сумі 06.09 гривень;

- банківський рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» НОМЕР_3 , відкритий 10.03.2022.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1