Справа № 127/133/24
Провадження №11-сс/801/60/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2023 за № 0000634,

якою задоволено клопотання слідчого, продовжено строк тримання під вартою на 37 днів до 14.02.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч.3 ст.332 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000634 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 14.02.2024 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Водночас, ОСОБА_10 , усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України на територію Республіки Румунія за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , 01.08.2023 познайомився із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в ході розмови повідомив, що може організувати незаконного переправлення його через державний кордон України на територію Республіки Румунія за грошову винагороду у розмірі 7000 доларів США.

Вважаючи пропозицію ОСОБА_7 щодо переправлення осіб призовного віку через державний кордон України кримінально-протиправною, 04.08.2023 у денний час ОСОБА_11 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення, був залучений до конфіденційного співробітництва та в подальшому діяв під їх контролем під час спеціального слідчого експерименту.

В подальшому, 18.08.2023 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи біля приміщення кав`ярні «Зефір», що розташована по вул. Архітектора Артинова, 6, в м. Вінниці, зустрівся із ОСОБА_11 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, та під час розмови повідомив останньому про можливість організації незаконного переправлення його через державний кордон України на територію Республіки Румунія за грошову винагороду в розмірі 7000 доларів США, на що ОСОБА_11 погодився та надав в якості оплати послуг першу частину грошових коштів в сумі 350 доларів США.

Після цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та з відома ОСОБА_10 , 01.09.2023 перебуваючи в дворі багатоквартирного будинку що по АДРЕСА_3 знову зустрівся із ОСОБА_11 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту. Під час зустрічі ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що йому знову необхідно надати частину грошових коштів в якості оплати послуг щодо організації незаконного перетину державного кордону на територію Республіки Румунія поза офіційними пунктами пропуску, на що ОСОБА_11 погодився та надав йому обумовлену в ході розмови другу частину грошових коштів в сумі 1250 доларів США.

Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на виконання свого злочинного плану, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, 07.11.2023, перебуваючи біля входу в ТЦ «SkyPark» що за адресою: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, 51, зустрілися із ОСОБА_11 , якому ОСОБА_10 та ОСОБА_7 повідомили, що його переправлення на територію Республіки Румунія буде здійснюватися в Чернівецькій області поза офіційними пунктами пропуску, за грошову винагороду, окрім уже одержаних раніше грошових коштів, в розмірі 5500 доларів США, частину коштів з яких потрібно обміняти на валюту Євро, та передати ОСОБА_10 , а іншу частину коштів необхідно передати невідомій особі біля обумовленого місця незаконного переправлення державного кордону, яке буде відбуватися в межах Чернівецької області на човні через річку в нічну пору доби.

Після цього, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими особами, з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з невстановленими особами умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 13.11.2023 орієнтовно о 12:30 год., перебуваючи поблизу ринку «Урожай», що по вулиці Пирогова в м. Вінниці, знову зустрівся із ОСОБА_11 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту для обговорення деталей незаконного перетину та передачі грошових коштів.

Під час зустрічі ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_11 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, в якості повної оплати за послуги незаконного переправлення через державний кордон України грошові кошти у вигляді несправжніх імітаційних засобів в загальній сумі 2000 доларів США та 3400 Євро, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_7 було затримано працівниками правоохоронних органів.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 14.11.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше судимому: 03.08.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 68000 грн, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 08.08.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом 53/5/1/371-924т від 25.10.2023 про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії;

- протоколом 53/5/1/371-878т від 24.10.2023 про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії;

- протоколом 53/5/1/371-877т від 24.10.2023 про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії;

- протоколом 53/5/1/371-1044т від 08.11.2023 про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 від 13.11.2023;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 14.11.2023;

- іншими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 15.11.2023 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів з моменту затримання, а саме: до 13:20 год. 11 січня 2024 року із визначенням застави у розмірі 805200 гривень.

Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 14.01.2024, однак у цей термін його завершити не можливо внаслідок особливої складності кримінального провадження.

До закінчення строку досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: на підставі клопотання Вінницької обласної прокуратури, за результатами перегляду експертною комісією Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, скасувати (змінити) грифи обмеження доступу протоколів, за результатами проведення, у даному кримінальному провадженні, негласних слідчих (розшукових) дій; на підставі клопотання Вінницької обласної прокуратури, за результатами перегляду експертною комісією Вінницького Апеляційного суду, скасувати (змінити) грифи обмеження доступу ухвал, на підставі яких, у даному кримінальному провадженні було проведено негласні слідчі (розшукові) дії; отримати висновок судової експертизи відео-, звукозапису, яка на даний час перебуває на виконанні у Вінницькому НДЕКЦ; здійснити додатковий допит підозрюваного ОСОБА_7 , з метою отримання повних показань з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним та внаслідок складності даного кримінального провадження, постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 26.12.2023 за результатами розгляду клопотання слідчого строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 14.02.2024.

наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_7 тимчасово не працюючий та не навчається, без постійного джерела прибутку, відсутності стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до дев`яти років з конфіскацією майна, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти злочини в майбутньому, що підтверджується характером кримінального правопорушення.

За таких обставин ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може вчиняти нові кримінальні правопорушення, беручи до уваги відсутність постійного місця роботи, обставини правопорушення вказують на те, що ОСОБА_7 обізнаний із механізмами незаконного перетину кордону в умовах воєнного стану, якими може скористатися з метою ухилення від відповідальності, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому існує необхідність у продовженні застосування до підозрюваного забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у організації незаконного перетину кордону з корисливих мотивів, при цьому сума отриманої неправомірної вигоди становила 3600 доларів США та 3400 Євро, що еквівалентно 264 236 грн, свідчить про наявність у нього фінансових можливостей, а тому слід визначити йому розмір застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За наведених підстав, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_7 , строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти продовження строку тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 - задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 37 (тридцять сім) днів, тобто до 13 години 20 хвилин 14 лютого 2024 року, в межах строку досудового розслідування. Строк дії ухвали визначено до 14 лютого 2024 року. Заставу визначену ухвалою слідчого судді від 15.11.2023 залишено без змін у тому ж розмірі.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 332 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 має не погашену судимість, не одружений, на території Вінницької області не має зареєстрованого місця проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується враховуючи, що ОСОБА_7 мав намір незаконно організувати переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, тому також може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Не дивлячись на вищенаведене органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою закінчується 11.01.2024. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій. Строк досудового розслідування кримінального продовжено до 14.02.2024.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також те, що ОСОБА_7 , будучи обізнаним із механізмами незаконного перетину кордону в умовах воєнного стану, якими може скористатись з метою ухилення від відповідальності, тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися, тривають та ОСОБА_7 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування є обґрунтованим.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що заставу визначену ухвалою слідчого судді від 15.11.2023 слід залишити без змін у тому ж розмірі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 09.01.2024 року відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовільнити частково та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або зменшити розмір застави до двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та невмотивованою, оскільки слідчим суддею в повній мірі не врахована особа підозрюваного, який має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом із співмешканкою ОСОБА_12 , ніколи не переховувався від слідства та суду. Ні органами досудового розслідування, ні слідчим суддею не обґрунтовано в чому саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Також звернув увагу суду, що сума застави визначена судом являється неспівмірною з можливим заподіяним збитком, а тому слід зменшити розмір застави до двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні, просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без задоволення.

Мотиви і висновки суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Так, з матеріалів судового провадження за №127/133/24 вбачається, що в старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_9 провадиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000634 від 04.08.2023 також щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 805200 гривень, який у подальшому неодноразово продовжувався, заставу визначену ухвалою слідчого судді від 15.11.2023 було залишено без змін у тому ж розмірі, востаннє 09.01.2024 року.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Статтею 199 КПК регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, яка покладає на слідчого, прокурора наступні обов`язки:

- скласти клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідно до вимог, зазначених у ст. 184 КПК. Крім того, викласти в ньому обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому подання клопотання про продовження строків тримання під вартою є правом слідчого, прокурора, а не їх обов`язком ( ч.3 ст. 199 КПК);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду (ч. 2 ст. 199);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Положенням ч.3 ст.197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовженим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, яка покладає на слідчого, прокурора наступні обов`язки:

- скласти клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідно до вимог, зазначених у ст. 184 КПК. Крім того, викласти в ньому обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому подання клопотання про продовження строків тримання під вартою є правом слідчого, прокурора, а не їх обов`язком ( ч.3 ст. 199 КПК);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду (ч. 2 ст. 199);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та доводи захисту щодо скасування останньому запобіжного заходу, чи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_13 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року.

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що громадяни зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Своїми діями ОСОБА_7 показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану переслідуючи корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, проявив самовпевненість у безкарності за свої вчинки.

Колегія суддів не може погодитися з доводами захисника про відсутність продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, або ж створять загрозу суспільству.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, свідків та інших осіб, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги те, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинені кримінальні правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Крім того, колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо скасування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні також тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а тому з урахуванням тяжкості кримінального покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, рішення слідчого суді щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Окрім того, рішення суду про продовження строку тримання під вартою цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На переконання колегії суддів, саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний маючи схильність до вчинення злочинів, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування/суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно матеріалів судового провадження ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутні достатні соціально-стримуючі зв`язки, відсутність постійного місця проживання, обізнаний з механізмом незаконного перетину кордону, що в свою чергу може призвести до порушення строків досудового розслідування, а також до неналежного дотримання останнім його процесуальних прав та обов`язків.

Тому подальше продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.

Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Окрім того, такі дані в судове засідання апеляційного суду надані не були.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вказаний запобіжний захід не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, для того щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу ОСОБА_7 , характером одного із кримінальних правопорушень в якому він підозрюється, додатково свідчить про правильність висновків слідчого суді суду першої інстанції, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за останнім правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, є ускладненим.

При цьому наявність в останнього можливості проживання у м. Вінниці із співмешканкою ОСОБА_12 , яка відповідно до наданої захисником заяви не заперечує проти проживання ОСОБА_7 у квартирі, яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав є власністю останньої, не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказана обставина не має такого ступеню довіри, яка може бути врахована судом, як така, що має запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такою, що спростовує встановлені ризики.

Зазначена захисником обставини існували і на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці останнього.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині зменшення розміру визначеної судом застави до двадцяти прожиткових мінімумів, апеляційний суд зауважує, що визначений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2023 розмір застави та залишений без змін у тому ж розмірі ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2024, на думку колегії суддів є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто в сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчиненому за попередньою групою осіб, враховуючи особу останнього, колегія суддів не вбачає підстав вважати визначений слідчим суддею розмір застави для підозрюваного завідомо непомірним.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання щодо продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, необхідність проведення слідчих (розшукових) заходів спрямованих на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що на переконання колегії суддів апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам закону. Інші доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.336, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309, ч.3 ст.332 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4