№ 1-кс/755/419/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 009930 від 15.06.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 передано заяву захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 009930 від 15.06.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів - журналу судового засідання, 29 січня 2024 року під час судового засідання захисником - адвокатом ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 заявлено відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження № 009930 від 15.06.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Заява про відвід мотивована тим, що в провадженні судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження № 009930 від 15.06.2013 року (справа № 755/31853/14-к) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та, на думку сторони захисту, суддя ОСОБА_6 підлягає відводу від розгляду даного кримінального провадження із наступних підстав. Так, під час проведення судового розгляду 16.01.2024 року обвинувачена ОСОБА_5 заявила про погіршення самопочуття, підвищення тиску, головного білю та просила викликати швидку медичну допомогу у приміщення суду. Незважаючи на задоволення клопотання обвинуваченої та виклик швидкої медичної допомоги, суд продовжив судове засідання та допит свідка до прибуття швидкої медичної допомоги та надання медичних препаратів, чим було порушено право обвинуваченої на захист. Крім того, 08.12.2014 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва призначено підготовче судове засідання у вказаному вище кримінальному провадженні. 04 квітня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва обвинувачену ОСОБА_5 оголошена в розшук. 19 травня 2023 року обвинувачена ОСОБА_5 затримана за місцем свого проживання (будучи пацієнтом замісної лікувальної терапії від наркозалежності, проходила курс лікування станом на день затримання, хвора на гепатит С, трофічні язви на ногах, які обмежують її можливість пересування), та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва їй обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Під час судового слідства досліджені матеріали кримінального провадження, речові докази, судовий розгляд перебуває на стадії допиту свідків обвинувачення. У судове засідання, призначене на 03.10.2023 року, свідки сторони обвинувачення не з`явилися, у зв`язку з чим, судове засідання було відкладено. 09 жовтня 2023 року судове засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю свідків сторони обвинувачення та судом за клопотанням прокурора застосовано привід до останніх. 12 жовтня 2023 року допитано свідка ОСОБА_7 , привід інших свідків обвинувачення залишився не виконаним, судове засідання перенесено у зв`язку з неявкою свідків сторони обвинувачення та до останніх застосовано повторний привід. 16 жовтня 2023 року та 30 жовтня 2023 року судові засідання знову було відкладено у зв`язку з неявкою свідків обвинувачення. 06 листопада 2023 року допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , привід інших свідків обвинувачення залишився не виконаним, судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою свідків обвинувачення. У подальшому, 09.11.2023 року, 06.12.2023 року та 26.12.2023 року, судові засідання знову було відкладено у зв`язку з повторним застосуванням приводу до свідків. 16 січня 2024 року допитано свідка з порушенням права обвинуваченої на захист. Отже, за одинадцять судових засідань допитано чотири з восьми свідків сторони обвинувачення. Стороною захисту подано клопотання щодо встановлення строку для сторони обвинувачення щодо забезпечення явки в судове засідання свідків, відповідно до ст. 114 КПК України, для забезпечення сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, однак, судом відмовлено у задоволенні клопотання та знову ж таки застосовано привід до свідків сторони обвинувачення. Крім того, існує наявність ряду обставин щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченої в умовах перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 19.05.2023 року, що були відомі суду в зв`язку з направленнями відповідних запитів до ДУ «Київський слідчий ізолятор». У відповідь на адвокатські запити ДУ «Київський слідчий ізолятор» було зазначено, що ОСОБА_5 прибула до ДУ «Київський слідчий ізолятор» 19.05.2023 року. 26.05.2023 року в зв`язку зі спробою суїциду, була викликана бригада швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала ОСОБА_5 до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги. З 26.05.2023 року до 30.05.2023 року знаходилась на лікуванні в КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» з діагнозом: Б 11.30. Ішемічна хвороба серця: дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти. CH І. Гіпертонічна хвороба II ст. 31.05.2023 року консультована лікарем психіатром Київської міської медичної частини - діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром відміни не ускладнений. F 11.30. 02.06.2023 року, враховуючи перебування ОСОБА_5 на програмі замісної підтримувальної терапії, вона була доставлена до КНП КМНКЛ «Соціотерапія». За результатами огляду лікарів-фахівців рекомендовано лікування: габана - 10 днів; кветирон - 30 днів, диклофенак у разі больового синдрому (лікування не отримано). 16.06.2023 року обстежена УЗД ОМТ, ОЧП та нирок - висновок: УЗ ознаки вузлової міоми матки. Дифузні зміни печінки. Дифузні зміни підшлункової залози. Спленомегалія. Метеоризм. 16.06.2023 року консультована лікарем-гінекологом. Діагноз: вузлова МІОМЕ матки. Постклімактеричний період. 16.06.2023 року обстежена за допомогою мобільного діагностичного комплексу. 19.06.2023 року обстежена лабораторно (загальний аналіз крові загальний аналіз сечі, біохімічний аналіз крові) та 19.06.2023 року консультована лікарями терапевтом та хірургом. Діагноз: гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст., ризик 2. СН 0. (лікування не отримала). 19.06.2023 року обстежена лабораторно (загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, біохімічний аналіз крові) та консультована лікарем-терапевтом. Діагноз: гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст., ризик 2. СН 0. Рекомендовано продовжувати призначене лікування (лікування не проводилось); 19.06.2023 року консультована лікарем-травматологом. Діагноз: з боку опорно-рухового апарату кістково-дегенеративних змін не виявлено. 02.08.2023 року консультована лікарем-травматологом. Діагноз: ХВН ІІ-ІІІ ст. набрякова форма. Трофічна виразка правої гомілки. Хронічна наркоманія. Хронічний вірусний гепатит С. 28.09.2023 року консультована лікарем-гінекологом. Діагноз: постклімактерічний період. Вузлова міома матки. 28.09.2023 року обстежена УЗД органів черевної порожнини та нирок. Висновок: дифузні зміни печінки. Дифузні зміни підшлункової залози. Спленомегалія. 28.09.2023 року консультована лікарем-неврогіатологом. Діагноз: токсична енцефалопатія внаслідок вживання опіоїдів. 04.10.2023 року консультована лікарем-психіатром. Діагноз: психічні та поведінкові розладив наслідок вживання опіоїдів. 06.10.2023 року консультована лікарем-офтальмологом. Діагноз: пресбіопія; 12.10.2023 року та 13.10.2023 року обстеження лабораторією. 13.10.2023 року від консультації лікаря-терапевта відмовилась в категоричній формі (у зв`язку з відсутністю медикаментозного лікування). 20.11.2023 року консультація лікарем-терапевтом. Діагноз: гіпертонічна хвороба II ст., 2 рекомендовані гіпертензівні препарати; ОСОБА_5 потребує постійного прийому гіпертензівних препаратів. Зі слів обвинуваченої ОСОБА_5 , 05.12.2023 року, на передодні судового засідання, у неї стався гіпертонічний криз та до ДУ «Київський слідчий ізолятор» було направлено адвокатський запит. Таким чином, все вищенаведене вказує на упередженість судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, зокрема, до суду не було доставлено обвинувачену ОСОБА_5 з Державної установи «Київський слідчий ізолятор», а тому, суддя приходить до висновку про розгляд заяви у відсутність останніх.

У судовому засіданні прокурор прохав відмовити у задоволенні заяви про відвід судді, мотивуючи тим, що вона є немотивована, оскільки суддею ОСОБА_6 було направлено запити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» щодо стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 та її лікування, на що надійшла відповідь про те, що обвинувачена може приймати участь у судових засіданнях та забезпечується належним лікуванням. Крім того, стороною захисту не ініціювалося питання про лікування ОСОБА_5 за межами Державної установи «Київський слідчий ізолятор». Щодо відкладення судових засідань, то обвинувачена тривалий час перебувала у розшуку і, наразі, виникли певні труднощі щодо забезпечення явки свідків, хоча, майже всі з них судом вже допитані. Крім того, судовий розгляд триває менше року та стороною захисту оскаржувались ухвали про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, у судове засідання, про яке зазначає захисник, судом здійснювався виклик швидкої медичної допомоги і про це є відповідні виписки медичних працівників, однак, сама обвинувачена та захисник не заперечували щодо допиту свідка і це питання з`ясовувалося судом.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлено, пояснень не надходило.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, вислухавши думку прокурора, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. theUnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі ВеттштайнаWettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, в якому заявлено відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_6 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним суддею та викликали необхідність його відводу.

Як і не встановлено інформацію, яка б указувала на те, що суддя ОСОБА_6 не є безстороннім, адже особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання заявника що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями, не є підставою для відводу.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 ВС сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку судді ОСОБА_6 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 009930 від 15.06.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України - відмовити.

Копію ухвали направити для відома судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: