Провадження № 1-кп/761/1379/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у кримінальному провадженні № 0003834, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ

23.10.2021 приблизно о 21 год. 55 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані неосудності, тобто, не усвідомлюючи в повній мірі свої дії та не маючи можливості керувати ними, перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м. Київ, вул. Ольжича, 2/33, взяла з прилавку вказаного магазину майно, а саме: 7 консерв Banga Лосось атлантичний у власному соку, 120 г, 2 консерви Banga Лосось атлантичний натуральний, 230 г, 1 пляшку олії Koko King BIО кокосова нерафінована, 200 мл., 4 упаковки ядра насіння гарбуза «Розумний вибір» сушені, 12 упаковок ядра мигдалю 75 г «Своя лінія», тобто майно на загальну суму 747 гривень 58 копійок, без ПДВ. Далі, 23.10.2021, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходячись у приміщення магазину ТОВ «АТБ-маркет», що за адресою: м. Київ, вул. Ольжича, 2/33 утримуючи при собі вище вказане майно, направилася до виходу із вказаного супермаркету, де оминувши каси, не розрахувалася за товар, була затримана працівниками охорони магазину. Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані неосудності, вчинила дії, з ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка). У зв`язку із чим, з огляду на стан неосудності особи, остання потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердила обставини, викладені у клопотанні про застосування до неї примусових заходів медичного характеру, вказала, що такі її дії були вчинені у зв`язку зі збігом тяжких обставин життя, вона мала скрутне матеріальне становище, прибувши до магазину, вона взяла ряд продуктів харчування, за частину з яких оплатила на касі, а частину товару, про який вказано у клопотанні вирішила не сплачувати. Також повідомила, що тривалий час перебуває на обліку у лікаря психіатра. Зауважила, що після вчинення описаних вище дій, вона більше жодних протиправних дій не вчиняла та вчиняти не буде. Не заперечувала, щодо доцільності задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 висловили узгоджену зі ОСОБА_6 позицію, щодо доцільності застосування до останньої ініційованих у клопотанні заходів.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що зібрані органом досудового розслідування докази відповідають вимогам ст. 84, 94 КПК України, а їх дослідженням у судовому засіданні достеменно встановлено, що ОСОБА_6 вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка). А отже, щодо ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Представник потерпілого ТОВ «АТБ-маркет», подав заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, в частині його вирішення поклався на розсуд суду, жодних претензій майнового порядку до ОСОБА_6 не заявлено.

Крім іншого, судом були досліджені матеріали кримінального провадження, а саме:

-протокол огляду місця події від 24.10.2021 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого дізнавач, за участю ОСОБА_6 , двох понятих, із застосування відеофіксації вказаної слідчої дії, оглянув приміщення магазину «АТБ» за адресою м. Київ, вул. Ольжича, 2/33, зафіксував усі обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, провів вилучення товару, який намагалася викрасти з магазину ОСОБА_6 ;

-протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.10.2021, відповідно до яких дізнавач, у присутності понятих, пред`явив свідкам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по чотири фотознімки для впізнання, серед яких останні, кожен окремо, вказали на особу, яка 23.10.2021 приблизно о 22.00 год. з приміщення магазину «АТБ» за адресою м. Київ, вул. Ольжича, 2/33, намагалася викрасти товар, відповідно до довідок до вказаних протоколів на фотознімках пред`явлених до впізнання зображена ОСОБА_6 ;

-протокол огляду відеозапису від 25.10.2021, а саме диску DVD-R із записом камер приміщенні магазину «АТБ», що розташований за адресою м. Київ, вул. Ольжича, 2/33 та зафіксовано 23.10.2021 о 21.56 год. зображено ОСОБА_6 , яка увійшла до приміщення магазину, перебуваючи у ньому взяла товар, та о 22.06 год. з викраденим товаром намагалася залишити приміщення магазину.

Щодо інших заявлених стороною обвинувачення доказів, з урахуванням думки учасників судового розгляду прийнято рішення про недоцільність їх дослідження у порядку ч. 3 ст. 436 КПК України.

Стороною захисту докази суду не надавались.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені матеріали провадження та надані державним обвинувачення докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України, які були досліджені у судовому засіданні, суд вважає їх належними, достовірними, допустимими та достатніми для висновку відповідно до положень ст. 513 КК України, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки проступку, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України, було вчинено ОСОБА_6 , про що остання також повідомила суду.

Суд, звісно, при розгляді справи, у порядку вирішення питання застосування у відношенні особи примусових заходів медичного характеру, не досліджує природу дій особи, як то ставлення її свідомості і волі до суспільно небезпечного діяння, котре нею вчиняється, і до наслідків. Оскільки предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, зокрема під час розгляду цієї категорії справ не вирішуються питання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться лише про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння. При цьому, умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме кримінального правопорушення (злочину чи проступку) та встановлюються лише щодо осудної особи.

Дана позиція узгоджується з висновком Верховного суду у складі касаційного кримінального суду, викладеним у постанові від 26.06.2019 у справі № 202/5997/17

Окрім того, з досліджених судом матеріалів, які хараткеризують ОСОБА_6 , вбачається, що остання на обліку у лікаря нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалась.

За даними довідки КНП «Київський міський психоневрологічний диспансер № 1», перебуває на обліку у лікаря психіатра, з відповідним діагнозом. Як вбачається, з дослідженого у судовому засіданні висновку судової психіатричної експертизи №677 від 25.11.2021, ОСОБА_6 у період кримінального првавопорушення (23.10.2021) виявляла ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний тим дефекту і за психічним станом у зазначений період часу не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, за психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Отже, діяння, яке інкримінується ОСОБА_6 , вчинено останньою у стані неосудності, так як на момент вчинення даного суспільно небезпечного діяння, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 хворіла та на момент розгляду провадження продовжує хворіти душевним захворюванням у формі шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, апатико-дисоціативний дефект (F 20.00 за МКХ-10), тобто знаходиться у стані, в якому вона не могла віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Розглядаючи питання виду заходів медичного характеру, які підлягають застосуванню до ОСОБА_6 , враховуючи висновок судової психіатричної експертизи № 677 від 25.11.2021, вимог ст. 94 КК України, а також характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступень небезпечності психічнохворого для себе або інших осіб, до ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, у відношенні ОСОБА_6 під час дізнання та судового розгляду не застосовувались запобіжні заходи, клопотань про їх застосування до набрання ухвалою законної сили не надходило.

Процесуальні витрати у проваджені відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Суд зауважує, що відповідно до роз`яснень наданих у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», а саме, що визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований). Копії ухвал (постанов) суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надсилаються судом на виконання до закладу охорони здоров`я за місцем її проживання і до органів внутрішніх справ, а також експертній установі, де особа перебувала на обстеженні.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 512-513 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речові докази: DVD-R диск з записом відео з камер спостереження від 24.10.2021 залишити в матеріалах кримінального провадження; 7 консерв Banga Лосось атлантичний у власному соку, 120 г, 2 консерви Banga Лосось атлантичний натуральний, 230 г, 1 пляшку олії Koko King BIО кокосова нерафінована, 200 мл., 4 упаковки ядра насіння гарбуза «Розумний вибір» сушені, 12 упаковок ядра мигдалю 75 г «Своя лінія», які передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «АТБ-маркет» залишити у володінні останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_6 , після набрання законної сили, направити на виконання до закладу охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_6 .

Головуюча суддя ОСОБА_1