Справа № 562/4517/23
У Х В А Л А

25.12.2023 року слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області із клопотанням про скасування арешту автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності йому.

В обґрунтування клопотання зазначив, ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.05.2021р. було накладено арешт на транспортний засіб марки "BMW X5", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , із забороною розпорядження та користування та передано даний т/з на відповідальне зберігання відділенню поліції №6 РРУП ГУНП у Рівненській області за адресою: м.Здолбунів, вул.Пушкіна, 41, Рівненської областііз забороною відчуження, користування та розпорядження ним. 02.06.2021р. ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області було частково скасавоно арешт на транспортний засіб марки "BMW X5", а саме: скасовано у частині позбавлення права володіння та користування транспортним засом марки "BMW X5", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При цьому зазначає, що на даний час у рамках кримінального провадження №0000157 від 01 травня 2021 року із арештованим транспортним засобом органом досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, у тому числі призначені та проведені необхідні експертизи, а відтак на даний час є всі підстави вважати, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву в якій не заперечував проти скасування арешту на майно, розгляд справи просить проводити без його участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання слід задовольнити з таких підстав.

Так, згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.05.2021р. було накладено арешт на транспортний засіб марки "BMW X5", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , із забороною розпорядження та користування та передано даний т/з на відповідальне зберігання відділенню поліції №6 РРУП ГУНП у Рівненській області за адресою: м.Здолбунів, вул.Пушкіна, 41, Рівненської області.

02.06.2021 року ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області було частково скасавоно арешт на транспортний засіб марки "BMW X5", а саме: скасовано у частині позбавлення права володіння та користування транспортним засом марки "BMW X5", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого ТСЦ 5461 від 03.04.2021 транспортний засіб марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Статтею 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім цього, як ст. 41 Конституції України, так і ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст.64 Конституції України).

Основною метою ст.1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82р., «Новоселецький проти України» від 11.03.2003р., «Федоренко проти України» від 1.06.2006р.).

Таким чином, особу може бути позбавлено власності лише в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Слід зазначити, що п.5 ч.2 ст.173 КПК визначає, що слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, серед іншого, повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі наведеного, враховуючи, що кримінальне провадження у даній справі ще не закінчено, зазначене у клопотанні майно є речовим доказом, однак, на думку слідчого судді, володільцем майна доведено, що на даний час немає потреби у застосуванні такого виду обмеження як відчуження, скасування арешту в частині заборони відчуження майна на даний час не буде перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню. Подальше застосування такого обмеження на думку слідчого судді слід визнати непропорційним втручанням у право мирного володіння майном, а також забезпечення його збереження.

Керуючись ст.173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовільнити.

Скасувати арешт, накладений на транспортний засіб марки "BMW X5", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя