Провадження № 1-кп/947/1298/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законних представників неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001178 від 29.08.2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондареве Ананьївського району Одеської області, громадянина України, українця, неповнолітній, який навчається, в 11-му класі «Павлівського ліцею» с. Павлівка Роздільнянського району, Одеської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , не судимого в силу статті 89 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця с.м.т. Фрунзівка, Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, українець, неповнолітній, який навчається в 9-му класі Комунального закладу «Йосипівський ліцей» с. Йосипівка Роздільнянського району, Одеської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 28.08.2023 року у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник спільний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.

Так, 28 серпня 2023 року, о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на пляжі «Ікра», який розташовано за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 155Б, разом з ОСОБА_9 , керуючись спільним злочинним умислом, що направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, підійшли до тапчанів де знаходились особисті речі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вони визначили предметом свого злочинного посягання. Впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме рюкзак чорного кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, в якому знаходився мак бук марки «Apple» моделі A1932, EMC 3184, Rated 20V, 1.5A max. Serial FVFC811DLYWQ, сірого кольору, вартістю 19600 гривень, наручний годинник марки «Apple WATCH SE» моделі ION-X GLASS GPS WR-50 METERS 40 mm., вартістю 6786 гривень, навушники марки «Apple AirPods Pro» білого кольору, вартістю 3866 гривень 66 копійок, портативний зарядний пристрій (павербанк) марки ХO PR182 10000 mAh чорного кольору, вартістю 283 гривні, мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 12» синього кольору, вартістю 3466 гривень 66 копійок, мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy M13, темно-зеленого кольору, вартістю 4516 гривень 66 копійок, сумка для ноутбука чорного кольору, вартістю 156 гривень 66 копійок, гаманець червоного кольору, вартістю 283 гривні, грошові кошти у сумі 700 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , а також банківська картка банку «Монобанку» з номером НОМЕР_3 , та банківська картка «Альфабанку» з номером НОМЕР_4 , та майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме рюкзак сірого кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, в якому знаходився мобільний телефон марки «SAMSUNG S20FE, темно-синього кольору, вартістю 10390 гривень.

Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 39658 гривень 64 копійки. та потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 10390 гривень.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердила вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: 28 серпня 2023 року, о 18 годині 40 хвилин, він та ОСОБА_9 перебуваючи на пляжі «Ікра», який розташований в місті Одесі, побачили потерпілих, які залишивши свої речі на шезлонгу пішли купатися, в цей час вони таємно викрали майно яке їм належить, і місця вчинення злочину зникли з речами потерпілих. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердила вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: а саме: 28 серпня 2023 року, о 18 годині 40 хвилин, він разом з ОСОБА_8 знаходилися на пляжі «Ікра», який розташований в місті Одесі, побачили потерпілих, які залишивши свої речі на шезлонгу пішли купатися, в цей час ОСОБА_8 запропонував йому таємно вкрасти речі потерпілих, він під його впливом погодився, і вони таємно викрали майно яке належить потерпілим, і місця вчинення злочину зникли з речами. У скоєному щиро кається, засуджує свій вчинок та просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю визнали свою вину у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм злочину, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану, але суд вважає, що кваліфікуюча ознака вчинення злочину повторно, інкримінується помилково з наступних підстав.

Згідно примітки 1 до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачений цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» за змістом статті 32 КК України, повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 вважається особою, яка не має судимості в силу п.1 ст.89 КК України, з підстав звільнення ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 11.05.2023 року від призначеного вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 21.04.2022 року покарання у вигляді іспитового строку протягом одного року.

Зважаючи на вказане, суд вважає що правовій кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 відсутня кваліфікуюча ознака статті, вчинення крадіжки повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд керується положенням ст.65 КК України, а також ст.103 КК України, оскільки обвинувачені на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не досягли 18 річного віку, і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, вчинення злочину неповнолітнім, відсутність у потерпілих вимог матеріального характеру.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_8 враховує досудову доповідь складену сектором ювенальної пробації в Одеській області, згідно якої ОСОБА_8 розуміє серйозність вчиненого, шкодує що вчинив злочин, має бажання виправлення, на обліку у нарколога та психіатра не перебувають, навчається у школі, враховуючи зазначене орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства, за умови здійснення нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробації та його родини.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , що він скоїв злочин будучи неповнолітнім,раніше не судимий в силу ст.89 КК України, рівень розвитку відповідає віку обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, висновок пробації щодо можливості виправлення ОСОБА_8 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк, відшкодування шкоди потерпілим, визнання вини та каяття у скоєному злочині, враховуючи обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, вчинення злочину неповнолітнім, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_9 враховує досудову доповідь складену сектором ювенальної пробації в Одеській області, згідно якої ОСОБА_9 розуміє серйозність вчиненого, засуджує свої дії, має бажання виправлення, на обліку у нарколога та психіатра не перебувають, навчається у ліцеї, враховуючи зазначене орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без ізоляції його від суспільства, за умови здійснення нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробації та його родини.

Згідно ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, скоїв злочин будучи неповнолітнім,на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, висновок пробації щодо можливості виправлення ОСОБА_9 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання,відсутність обставин які обтяжують покарання,наявність декілька обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, визнання вини, засудження своїх дій, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілим, що істотно знижує ступінь тяжкості скоєного та є підставою для застосуванням ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді штрафу врахував наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 грошових заощаджень та зобов`язання ОСОБА_6 допомогти сплатити грошові стягнення по справі своєму сину ОСОБА_9 .

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди не заявляли.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути в рівних частках з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень в дохід держави.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів у загальному розмірі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 06.09.2023 року на мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy M13, темно-зеленого кольору, мобільний телефон марки «SAMSUNG S20FE, портативний зарядний пристрій (павербанк) марки ХO PR182 10000 mAh чорного кольору, одну пару бездротових навушників, рюкзак чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 12» синього кольору, та повернути власнику за належністю.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12.09.2023 року на сумку для ноутбука чорного кольору, мак бук марки «Apple» моделі A1932, EMC 3184, Rated 20V, 1.5A max. Serial FVFC811DLYWQ, сірого кольору, наручний годинник марки «Apple WATCH SE» моделі ION-X GLASS GPS WR-50 METERS 40 mm з ремінцем білого кольору, та повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1