Справа № 307/1668/23
Провадження № 1-кс/307/708/23
УХВАЛА
17 жовтня 2023 року м.Тячів
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді від 03 травня 2023 було задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 та накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «УАЗ», моделі 3303 державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно долученого до матеріалів клопотання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ОСОБА_7 , мешканець с. Богданівці, Хмельницького району, Хельницької області та який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 та завантажену на кузов цього транспортного засобу 4 стовбури деревини породи «Дуб», загальною кубомасою 1,03 м. кб., які знаходяться на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП Закарпатської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2023 року близько 15 год. 00 хв. на території Грушівського лісництва за наступними координатами 48.032892.23.788846, було виявлено ОСОБА_4 , який на думку органу досудового розслідування скоїв самовільну рубку 4-х сиро ростучих дерев породи «Дуб».
В результаті чого, 4 (чотири) стовбури різного діаметру на момент огляду були завантажені на автомобілі марки УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .
ОСОБА_4 зазначає, що на даний момент вказаний транспортний засіб автомобіль марки «УА3», моделі 3303 державний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП Закарпатської області, що знаходиться за адресою м. Тячів, вул. Промислова, 6 А, Тячівського району Закарпатської області. Разом з тим зауважує, що на теперішній час орган досудового розслідування провів всі необхідні слідчі дії та даний транспортний засіб не може бути предметом конфіскації у даному кримінальному провадження, оскільки у разі доведення винуватості винних осіб за ст. 246 ч.1 КК України, санкція даної статті не передбачає спеціальну конфіскацію.
На підставі викладеного просить суд змінити місце зберігання транспортного засобу марки «УАЗ», моделі 3303 державний номерний знак НОМЕР_1 із збереженням заборони відчуження вказаного майна, та передати йому на відповідальне зберігання, з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання транспортного засобу до повного скасування арешту майна та скасувати частково арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2023 року.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Зауважив, що транспортний засіб поверненню не підлягає та підлягає спеціальній конфіскації. При цьому зауважив, про моживість кваліфікації кримінального правопорушення, як більш тяжкого з конфіскацією знарядь вчинення злочину.
Слідчий ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
ОСОБА_5 , в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Фактичний володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання свого представника та просив його задовольнити.
Розглянувши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення особи, яка звернулася з клопотанням та прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2023 року було задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області та накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «УАЗ», моделі 3303 державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно долученого до матеріалів клопотання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та завантажену на кузов цього транспортного засобу 4 стовбури деревини породи «Дуб», загальною кубомасою 1,03 м. кб., які знаходяться на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП Закарпатської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що це майно, яке було вилучено 1.05.2023 року під час проведення огляду місця події, а саме: транспортний засіб марки "УАЗ", моделі «3303» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно долученого до матеріалів клопотання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ОСОБА_7 , мешканець с. Богданівці, Хмельницького району, Хмельницької області, та який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 на кузов якого завантажено чотири стовбури деревини породи "Дуб", загальною кубомасою 1,03 м. кб., довжиною 2,2 метра діаметром 33 см. в кількості 2 шт., довжиною 2,2 м. діаметром 36 см. в кількості 1 шт., довжиною 2,25 м. діаметром 42 см. в кількості 1 шт. є доказом злочину, який було вилучено з метою встановлення винних у незаконній рубці деревини осіб та те що вказаний транспортний засіб є знаряддям злочину та може містити інші відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також доведеність прокурором наявності достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення поданого клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та накладення на нього арешту шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.
Разом з цим слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 вже звертався з аналогічним клопотанням до слідчого судді Тячівського районного суду та ухвалою слідчого судді від 9.06.2023 у задоволенні такого було відмовлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, з контекстного аналізу наведених норм слідує, що заявник при поданні певного клопотання зобов`язаний довести обставини, на які він посилається.
На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 стверджують, що на даний час ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Разом з цим мотиавми для часткового скасування арешту вказно перебування тарнспортного засобу на арешт майданчику у еналежних для його зберігання умовах. При цьому на підтвердження вказаних обставин, жодного доказу не надано. Інших доказів та доводів в обгрунтування клопотання про скасування арешту майна, також не надано.
При цьому фактичним володільцем майна та його представником ОСОБА_5 в межах заявленого клопотання не доведено зворотнього, а нічим непідтверджені доводи про неналежне зберігання транспортного засобу на арешт майданчику, самі по собі не можуть бути підставою для скасування накладеного ухвалою слідчого судді з метою збереження речових доказів арешту майна.
Разом з цим, слідчий суддя повторно враховує, що тимчасово вилучений транспортний засіб, також фактично являється знаряддям вчиненого злочину, оскільки використовувався для перевезення незаконно зрубаної деревини, яка залишається завантаженою на цьому автомобілі, що підтверджується дослідженими під час розгляду клопотання матеріалами.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як сторона захисту не представила слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності припинення дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до переконання, що внесене клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту на майно у зазначеній частині є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.132, 174, 309, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 18 жовтня 2023 року о 15 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1