Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю: представників скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Жмеринка скаргу ОСОБА_5 на рішення та бездіяльність слідчого Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні представники скаржника ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали заявлені вимоги з підстав, викладених у скарзі. Адвокат ОСОБА_4 вказала, що заявник ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні є іншою особою права чи законні інтереси, якої обмежуються під час досудового розслідування. Вважає зазначену постанову про закриття кримінального провадження незаконною, оскільки строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні завершився 07.07.2023 року та можливість проведення будь-яких процесуальних чи слідчих дій поза межами цього строку виключається, оскільки проведення таких дій поза строками досудового розслідування є неприпустимим та таким, що може призвести до визнання недопустимими доказів, зібраних у справі. Погодилась, що оскаржуване рішення не охоплюється переліком рішень слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, щодо підстав, з яких ОСОБА_5 подано було клопотання про закриття кримінального провадження, проте просила задоволити скаргу, посилаючись на викладені в ній підстави.
Слідчий ОСОБА_6 за її викликом в судове засідання не з`явилася, однак заступник начальника СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, подав попередньо письмову заяву щодо проведення розгляду скарги без його участі, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши пояснення вказаних учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить таких висновків.
Відповідно до ч.1,2 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою з дня отримання особою її копії.
Згідно положень ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Відповідно до положень п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Згідно п.1,2,9 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Пункт 4 частини першої статті 284 КПК України визнаний неконституційним (таким, що не відповідає Конституції України) згідно рішення Конституційного Суду України від 08.06.2022 року із відтермінуванням втрати чинності цією нормою кримінального процесуального закону на три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України даного Рішення; надалі пункт 4 частини першої статті 284 КПК України також виключено на підставі Закону України від 01.12.2022 року №2810-IX, що набув чинності 29.12.2022 року.

Таким чином, частиною першою статті 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Вказаний перелік визначений законодавством, та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому згідно п.11 ч.1 ст. 303 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представник наділена правом оскаржити відмову слідчого, дізнавача чи прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження лише з підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Як вбачається із матеріалів представленого суду другого тому кримінального провадження №0000276, вимоги даної скарги ОСОБА_5 в частині скасування постанови старшого слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , якою йому було відмовлено в задоволенні клопотання про закриття даного кримінального провадження з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України не охоплюється переліком підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто виходять за межі виключного переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування в порядку та з підстав визначених ст.303 КПК України.

У зв`язку з цим скарга у цій частині вимог вочевидь є безпідставною, а тому підлягає залишенню без задоволення.

Також необгрунтованим є фактичне оскарження ОСОБА_5 бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, а саме у невинесенні постанови про закриття кримінального провадження №0000276 з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України, з огляду на вимогу про зобов`язання слідчого закрити дане кримінальне провадження. Так, обгрунтування скарги полягає у власній незгоді з мотивами, з яких слідчий при розгляді клопотання ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за закінченням строків досудового розслідування, винесла постанову про відмову у його задоволенні. Водночас прохальна частина скарги порушує питання про скасування постанови слідчого від 26.09.2023 року про відмову в задоволенні клопотання. Наведене дає безумовні підстави прийти до висновків про те, що слідчим клопотання ОСОБА_5 було розглянуте станом на час звернення останнього з цією скаргою до слідчого судді, що визначає відсутність бездіяльності слідчого з розгляду клопотання.

Окрім того, системний аналіз положень ст.284 КПК України свідчить, що право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до дискреційних повноважень, зокрема, слідчого у кримінальному провадженні. Натомість, вимагаючи зобов`язання слідчого прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження №0000276 від 07.07.2022 року на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, ОСОБА_5 не лише звернувся зі скаргою під час досудового розслідування на рішення слідчого, що не охоплюється виключним переліком, який встановлений ст.303 КПК України, а й заявив вимогу, якою прагне здобути недопустиме втручання в дискреційні повноваження слідчого, визначені положеннями ст.284 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчим суддею визначається необгрунтованою скарга також в решті вказаних вимог, а тому у задоволенні скарги належить відмовити повністю.

Керуючись ст.9, 24, 40, 214, 284, 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні вимог скарги ОСОБА_5 щодо скасування постанови старшого слідчого Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 26.09.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових рослідувань за №0000276 від 07.07.2022 року, та зобов`язання старшого слідчого Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 закрити кримінальне провадження №0000276 від 07.07.2022 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1