ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1914/21 Номер провадження 11-кп/814/2273/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.06.2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Низи, Сумського району, Сумської області та жителя АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України, освіта середньотехнічна, не працюючого, розлученого, учасника бойових дій, раніше несудимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один ) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 відповідні обов`язки.

Вирішено питання речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно з вироком, 07.10.2021 року, близько о 12 год. 00 хв., ОСОБА_9 , знаходячись на території господарства розташованого в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, протиправно, таємно викрав алюмінієвий бідон об`ємом 40 (сорок) літрів, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №4860/21 від 13.12.2021 становить 350 (триста п`ятдесят) грн. 00 коп., та алюмінієвий казан об`ємом 8 (вісім) літрів, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №4860/21 від 13.12.2021 року становить 140 (сто сорок) грн. 00 коп., що належать потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 490 (чотириста дев`яносто) гривень 00 коп.. Викраденим майном ОСОБА_9 розпорядився на свій розсуд.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що судом при призначенні покарання ОСОБА_9 у виді обмеження волі не взяті до уваги положення ч.3 ст.61 КК України, які забороняють призначати зазначене покарання до осіб пенсійного віку. Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_9 народився, ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже досяг пенсійного віку, а тому покарання у виді обмеження волі не може бути застосовано.

Просить скасуаати вирок та постанровити новий яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 грн.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату і час судового засідання, заяв про відкладення або перенесення на адресу суду не надходило.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апелячційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, провадження розглянуто судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому доведеність винуватості та кваліфікація дій об винуваченого апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винуватого, так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як зазначено у правовій позиції в постанові ВСУ від 04 квітня 2011 року у справі № 5-1кс11, норми Особливої частини КК мають базуватися на нормах Загальної частини цього Кодексу. Це спеціально зазначено законодавцем у ст. 65 КК України, в якій установлено загальні засади призначення покарання і згідно якої суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

З кримінального провадження вбачається, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, суд першої інстанції визнав щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Судом першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченого, також враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся в скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченому покарання у виді обмеження волі суд першої інстанції порушив вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до 14 років, а також до осіб, які досягли пенсійного віку.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_9 народився, ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже в 2020 році досяг пенсійного віку, а тому покарання у виді обмеження волі до нього не може бути застосовано.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, так як неправильне застосування судом кримінального закону при призначенні покарання в сторону помякшення покарання можливо усунути шляхом зміни судового рішення.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що вирок щодо ОСОБА_9 підлягає зміні в частині призначення покарання обвинуваченому та звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, у зв`язку з чим апеляційнав скарга підлягає до часткового задоволення.

При призначенні обвинуваченому покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок, обставини скоєння проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є пенсіонером, та обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання своєї вини та щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.06.2023 року щодо ОСОБА_9 в частині призначення та звільнення від покарання змінити.

ОСОБА_9 за ч.1 ст.185 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 . ОСОБА_4 ОСОБА_5