05.10.2023
Справа № 642/5567/23
Провадження1-кс/642/3001/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_4 від 02.06.2023 про закриття кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2023 за ч. 1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2023 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_4 від 02.06.2023 про закриття кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2023 за ч. 1 ст.366 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях посадових осіб ВП № 1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області та прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, зазначає що постанова про закриття кримінального провадження від 02.06.2023 підлягає скасуванню, оскільки винесена незаконно та необґрунтовано, досудове розслідування проведено неповно, не з`ясовано всі обставини вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_3 зазначає, що кримінальне провадження здійснювалось за фактом можливого вчинення злочину посадовими особами ВП № 1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 , за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 366 КК України.

02.06.2021 року слідчий другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_4 винесла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях вказаних осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Як зазначає ОСОБА_3 , вказана постанова не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, яка складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Скаржник вважає, що розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 03.01.2023 за ч.1 ст.366 КК України було неналежним. Зокрема, вважає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження послалася на неповні та суперечливі факти без повного дослідження всіх необхідних для встановлення істини документів та матеріалів, зокрема, не допитана заявник ОСОБА_3 , без показань якої взагалі неможливо прийняти будь-яке процесуальне рішення у даному кримінальному провадженні, в тому числі і про його закриття, взагалі не надала належну оцінку зібраним по справі доказам.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу в повному обсязі, просила суд скасувати постанову слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 02.06.2023 про закриття кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2023 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Представник другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві, та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Від прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 до суду надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності, заперечує проти скарги, просить суд відмовити в її задоволенні.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності слідчого та прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2023, надані органом досудового розслідування, вислухавши доводи ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до наданого матеріалу кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2023, оскаржувана постанова слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_4 від 02.06.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 03.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях посадових осіб ВП № 1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області та прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова, направлялася ОСОБА_3 на її адресу 02.06.2023. В матеріалах кримінального провадження міститься супровідний лист щодо направлення останній оскаржуваного рішення, але даних щодо її отримання ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.

Однак слідчий суддя вважає, що ненаправлення слідчим другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_4 постанови від 02.06.2023 про закриття кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2023 не свідчить про незаконність такої постанови за її сутністю, а лише може бути обґрунтованою підставою для поновлення пропущеного строку на оскарження такої постанови.

Крім того, ОСОБА_3 під час попереднього звернення до суду зі скаргою на постанову про закриття провадження від 02.06.2023 року зазначила, що отримала постанову тільки 21.09.2023 року, та вперше подала скаргу на таку постанову до суду, надала суду докази отримання оскаржуваної постанови тільки 21.09.2023, таким чином, визначений КПК строк не порушено.

Так, відповідно до п.3 ч. 1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінального правопорушення, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Під час розгляду скарги встановлено, що другим СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 03.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Кримінальне провадження порушено на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.12.2022 (№ 639/4321/22).

Постановою слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_4 від 02.06.2023 закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях посадових осіб ВП № 1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області та прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий у постанові зазначає, що проведені в ході розслідування слідчі та процесуальні дії не встановили наявність в діях посадових осіб ВП № 1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області та прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Вказані особи не вчиняли дій, спрямованих на службове підроблення.

У кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось, не допитана ОСОБА_3 , за заявою якої внесено відомості до ЄРДР.

В судовому засіданні доводи ОСОБА_3 щодо обставин неповноти досудового розслідування, яка б могла суттєво вплинути на результат рішення слідчого, знайшли своє підтвердження, а саме: не допитано ОСОБА_3 , за заявою якої внесено відомості до ЄРДР, без показань якої взагалі неможливо прийняти будь-яке процесуальне рішення у даному кримінальному провадженні, в тому числі і про його закриття, не перевірено її доводи шляхом проведення її одночасного допиту зі свідками у справі, не надання належної оцінки зібраним по справі доказам, не проведено інші слідчі (розшукові) дії в даному кримінальному провадженні, необхідні для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини»(Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 02.06.2023 про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також постанова слідчого обґрунтована висновками, протилежними встановленим обставинам справи, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню, а постанова від 02.06.2023 р. скасуванню.

Щодо вимог ОСОБА_3 про зобов`язання слідчої ОСОБА_4 привести Витяг з ЄРДР № 0000012 від 03.01.2023 у відповідність з текстом заяви про кримінальні правопорушення групи осіб за попередньою змовою та внести до Витягу належну правову кваліфікацію з даними про особи злочинців та розпочати судове слідство, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні, такий контроль здійснюється шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що визначено главою 26 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначено Главою 26 КПК України.

Частиною першої статті 303 КПК зазначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені в суді під час досудового розслідування.

Разом із тим, чинним КПК України не передбачене право слідчого судді зобов`язувати слідчого, прокурора чи дізнавача проводити ті чи інші слідчі дії у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчої ОСОБА_4 привести Витяг з ЄРДР № 0000012 від 03.01.2023 у відповідність з текстом заяви про кримінальні правопорушення групи осіб за попередньою змовою та внести до Витягу належну правову кваліфікацію з даними про особи злочинців та розпочати судове слідство є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_4 від 02.06.2023 про закриття кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2023 за ч. 1 ст.366 КК України задовольнити частково.

Постанову слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_4 від 02.06.2023 про закриття кримінального провадження №0000012 від 03.01.2023 за ч. 1 ст.366 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях посадових осіб ВП № 1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області та прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова - скасувати.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000012 від 03.01.2023 за ч. 1 ст.366 КК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду, згідно вимог ч. 2 ст. 21 КПК України, ч. ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання ухвали має наслідком юридичну відповідальність, встановлену законом.

Повний текст ухвали складено 05.10.2023 о 17-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_11