Справа № 137/974/23
Провадження №11-кп/801/1337/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 18.07.2023,

за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 19.04.2002 Літинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 12.06.2002 Літинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70, ч.2 ст.70, ч.3 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 19.11.2015 Ладижинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.304, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.02.2020 на 01 рік 06 місяців 28 днів,

-визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Літинського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 716,94грн (сімсот шістнадцять гривень 94 копійки).

Скасовано арешт на автомобільний компресор, марки «Uragan 90170», який було вилучено 18.07.2023 на підставі добровільної заяви ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2023 справа №127/21547/23.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобільний компресор, марки «Uragan 90170», повернуто власнику-потерпілому ОСОБА_10 .

Згідно вироку судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, в останнє відповідно до Указу Президента України від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 05:30год 20 травня 2023 року терміном на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

16.07.2023 близько 11:00год, ОСОБА_7 , перебуваючи на території складських приміщень, що знаходяться за адресою: будинок АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до гаражного приміщення, яке на момент вчинення злочину було відчинене, увійшов всередину, де знаходився автомобіль марки ВАЗ 21099 держаний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел та переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_7 , перебуваючи в середині гаражного приміщення, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 21099, держаний номерний знак НОМЕР_1 та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч волі законного володільця та за відсутності визначених законом підстав, діючи таємно, з метою незаконного збагачення, умисно, із відчиненого багажного відділення вищезазначеного автомобіля, вчинив крадіжку технічно справного автомобільного електричного компресора торгової марки «Uragan» моделі «90170», що належить ОСОБА_10 , ринкова вартість якого згідно з висновком експерта Вінницького відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз №4561/23-21 від 01.08.2023, станом на 16.07.2023, становила 1021,04 (одну тисячу двадцять одну гривню чотири копійки) грн. Після вчиненого злочину, ОСОБА_7 залишив місце події, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1021,04грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_11 судом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що її подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ш потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, так як судом не враховано його судимості за попередніми вироками які не зняті та не погашені, відсутність соціальних зв`язків, а також досудову доповідь органу пробації. Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 до покарання на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з дня його затримання на виконання вироку апеляційного суду. У решті вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок місцевого суду щодо нього змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, яке є співмірним його діяння, так як суд дав необ`єктивну оцінку його діям через відсутність у них корисливого умислу, всебічно не дослідив доказів по справі та виніс занадто суворе покарання. Також судом не враховано те, що у нього на вихованні перебуває неповнолітній син, він проживає з дружиною та доглядає за престарілою матір`ю.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 частково підтримав апеляційну скаргу прокурора та не заперечував проти часткового задоволення як апеляційної скарги прокурора так і обвинуваченого та вважає, що існують підстави для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції з підстав порушення місцевим судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК України..

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, наполягали на їх задоволенні та просили призначити ОСОБА_7 покарання з випробовуванням, посилаючись на викладені у ній доводи. Також заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Потерпілий ОСОБА_10 повідомлений судом про апеляційний розгляд, проте до суду не з`явився та не повідомив про поважність причин своєї неявки, а тому за згодою сторін обвинувачення та захисту відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України судовий розгляд відбувся у його відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Проте, на переконання колегії суддів апеляційного суду та як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Згідно вимог частин 3, 4 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваного вироку допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та детально розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з якими він за часу, місця, обставин та способу, встановлених судом, вчинив крадіжку автомобільного електричного компресора з автомобіля, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд. ОСОБА_7 повністю підтвердив та погодився із усіма обставинами вчинення правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні погодився із усіма обставинами вчинення правопорушення, вказаними у обвинувальному акті, повідомив, що ОСОБА_7 відшкодував завдані йому збитки та претензій до нього він не має. При призначенні покарання обвинуваченому просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку присутніх учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, Літинський районний суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. А тому, допитавши обвинуваченого та з`ясувавши позицію потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю в межах висунутого обвинувачення, як визнано судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Разом з тим, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого та його пояснення під час судового розгляду, а також думку прокурора з приводу поданих апеляційних скарг та захисника обвинуваченого, прослухавши в порядку підготовки до апеляційного розгляду звукозапис судового провадження у суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вбачає доводи апеляційних скарг частково обґрунтованими, оскільки встановлено, що місцевим судом під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Адже, як встановлено апеляційним судом, обвинувачений ОСОБА_7 як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції частково визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, посилаючись зокрема у тому числі і на те, що в його діях не було корисливого умислу на крадіжку належного потерпілому майна. Про це він давав покази як під час досудового розслідування , так і судового розгляду.

За таких підстав, у разі якщо суд першої інстанції, згідно вимог частини 3 статті 349 КПК України, якщо проти цього не заперечували учасники судового провадження, зокрема обвинувачений, потерпілий та прокурор, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд має належним чином з`ясувати, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснити їм належним чином, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проте, у разі якщо після допиту обвинуваченого судом з`ясується те, що він фактично частково визнає свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушення, а бо ж взагалі її не визнає, то суд повинен був вирішити питання про зміну порядку дослідження доказів, зокрема мав би перейти до загального порядку їх дослідження. Зокрема, за таких обставин, суд першої інстанції мав проаналізувати покази обвинуваченого та перейти зі спрощеної процедури дослідження доказів на дослідження доказів в загальному порядку, що не було зроблено. Зазначене залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Недотримання судом вимог ст. 349 КПК України призвело до однобічності та неповноти судового слідства, не дослідження таких обставин, з`ясування яких може мати суттєве значення для правильного і всебічного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанціїщодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, через істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, які не можуть бути усунені апеляційним судом, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції,а тому апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого відповідно підлягають частковому задоволенню.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно неухильно дотримуючись вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, проаналізувати зібрані докази в їх сукупності, дати їм належну правову оцінку та прийняти у кримінальному провадженні законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора задовольнити частково.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4