УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

01 серпня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладених у його заяві від 17 липня 2023 року.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою, ОСОБА_3 посилається на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 17 липня 2023 року, через електронне відправлення, він звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була отримана уповноваженою особою Державного бюро розслідувань. Однак, на час звернення до суду зі скаргою, відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове слідство не розпочато, що свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій підтримав скаргу, просив її задовольнити з підстав у ній наведених та проводити розгляд скарги без його участі.

Уповноважена особа (слідчий) Державного бюро розслідувань, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, у відповідності до ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із матеріалів скарги вбачається, що 17 липня 2022 року ОСОБА_3 до Державного бюро розслідувань було подано заяву про вчинення прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 та слідчим слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 365, ст. 366, ст. 367, ч. 3 ст. 382, ст. 403, чч.1-5 ст. 27, чч. 1-3 ст.28 КК України.

Однак, станом на день розгляду скарги відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове слідство не розпочато.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбаченого, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, аналіз положень ст. 214 КПК України, ст. ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальні правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінальних правопорушень. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, у висновку зробленому у постанові Великої Палати Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 встановлено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує, обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, ОСОБА_3 до матеріалів скарги не долучено заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17 липня 2023 року, у зв`язку з чим неможливо встановити дотримання ОСОБА_3 при зверненні із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 17 липня 2023 року, вимог статті 214 КПК України.

Не надано вказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17 липня 2023 року ОСОБА_3 і в судовому засіданні.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя позбавлений можливості встановити, що заява про вчинення кримінального правопорушення від 17 липня 2023 року відповідає вимогам ст.214 КПК України та містить конкретні обставини, що можуть свідчити про вчинення прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 та слідчим слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 365, ст. 366, ст. 367, ч. 3 ст. 382, ст. 403, чч.1-5 ст. 27, чч. 1-3 ст.28 КК України.

Крім того, зі скарги та доданих до неї матеріалів, не вбачається, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 17 липня 2023 року, була отримана уповноваженою особою Державного бюро розслідувань (відсутні докази отримання такої заяви).

За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості вирішити питання про зобов`язання уповноваженої особи Державного бюро розслідувань внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11 КК України, ст.ст. 60, 214, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1