СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7479/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000405 за ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2023року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000405 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000405 від 04.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Київської обласної прокуратури.

Так, до Київської обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом хочуть заволодіти земельною ділянкою та житловими будинками, які на праві приватної власності належать останньому.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що 30.11.2023 ним було виявлено, що на сайті olx.ua невідомими особами здійснюється продаж його будинку в АДРЕСА_1 .

Крім того, останній зазначив, що жодних оголошень ні він, ні його дружина про продаж не публікували.

Встановлено, що на сайті olx.ua особою на ім`я « ОСОБА_5 », номер телефону НОМЕР_1 розміщено оголошення про продаж двох будинків вартістю 150 тис. дол. США.

Таким чином невстановлені особи шахрайським шляхом хочуть заволодіти майном, яке їм не належить та в подальшому здійснити його реалізацію.

Враховуючи викладене та те, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:5089, житлові будинки за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 є об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто можуть бути набуті у власність внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вказаного кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, винесено постанову про визнання їх речовими доказами.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:5089 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) площею 0,2193 га на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , (паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) та житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , (паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор.

Частиною 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи той факт, що земельна ділянка та житлові будинки відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є всі правові підстави для їх арешту.

В судове засіданні прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленого цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

4. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

5. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за погодженням прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються протягом 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

6. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі на кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

7. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

8. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третій осіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131-132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :04:002:5089 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) та житловим будинком за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), які на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , (паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Встановити заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:5089 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) та житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), які на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , (паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1