ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 Справа №607/1982/24 Провадження №1-кп/607/1078/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 3.01.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Августівка Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що у грудні 2022 року, точної дати та часу не встановлено, у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого ану сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового зміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 №333 (в редакції від 30.04.2022) (надалі Порядок) для отримання компенсації особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред`являє: документ, який посвідчує його особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п. 4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи обізнаним, щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнив 03.12.2022 та подав до Тернопільської міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за листопад 2022 року, в якій зазначив неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання йому грошової компенсації.

У вказаній заяві ОСОБА_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказав, що у належній йому квартирі АДРЕСА_2 , протягом листопада 2022 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із листопада 2022 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 16.10.2022 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей ОСОБА_3 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, йому Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено за листопада 2022 року кошти у сумі 900 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Внаслідок чого, ОСОБА_3 , шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами Товариства Червоного Хреста України, які йому були нараховані та виплачені як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи у сумі 900 гривень, в результаті чого спричинив вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, у січні 2023 року, точної дати та часу не встановлено, у ОСОБА_3 , виник повторний, протиправний умисел, направлений на заволодіння, шляхом обману грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи обізнаним, щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, повторно, власноручно заповнив 05.01.2023 та подав до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за грудень 2022 року, в якій зазначив неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання йому грошової компенсації.

У вказаній заяві ОСОБА_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказав, що у належній йому квартирі АДРЕСА_2 , протягом грудня 2022 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із грудня 2022 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 16.10.2022 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей ОСОБА_3 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, йому Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено за грудень 2022 року кошти у сумі 930 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Окрім того, у червні 2023 року, точної дати та часу не встановлено, у ОСОБА_3 , виник повторний, протиправний умисел, направлений на заволодіння, шляхом обману грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи обізнаним, щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, повторно, власноручно заповнив 02.06.2023 та подав до Тернопільської міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за травень 2023 року, в якій зазначив неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання йому грошової компенсації.

У вказаній заяві ОСОБА_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказав, що у належній йому квартирі АДРЕСА_2 , протягом травня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із травня 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 30.03.2023 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей ОСОБА_3 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, йому Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено за травень 2023 року кошти у сумі 457, 87 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Внаслідок чого, ОСОБА_3 , шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами Товариства Червоного Хреста України, які йому були нараховані та виплачені як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи у загальній сумі 1 387, 87 гривень, в результаті чого спричинила вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала обвинувачення в повному обсязі за ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даних кримінальних правопорушень доведеною.

Також просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, на підставі ч.1 ст. 70 КК України у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3. Позиція представника потерпілого.

Представник потерпілого Товариства Червоного Хреста України - ОСОБА_6 , скерувала на адресу суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, в якій додатково зазначила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.

4. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся.

Заявив, що обставини викладені в обвинувальному акті вірно.

Про вчинене шкодує, обіцяє в майбутньому подібних дій не здійснювати.

5. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

6. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії:

- за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), (по епізоду від 03.12.2022);

- за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно (по епізодах від 05.01.2023, 02.06.2023).

7. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, а також добровільне відшкодування завданої шкоди, про що представником потерпілого подано відповідну заяву. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій частин статтей обвинувачення, зокрема за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу у розмірі 2 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу у розмірі 3 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 3 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1