Справа № 740/4815/23
Провадження № 1-кп/740/81/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_4 ,

- потерпілий ОСОБА_5 ,

- представник потерпілого - ОСОБА_6 ,

- обвинувачений ОСОБА_7 ,

- захисник ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження № 0000785 від 14.08.2022

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Бровари Київської області, є громадянином України, має повну вищу освіту, одружений, має двох неповнолітніх дітей (2013 і 2019 р. н.), раніше не судимий, працює машиністом насосних станцій в КП НУВКГ дільниця «Очисні споруди», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

установив:

14.08.2022 близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 10-20 км/год. по вул. Шевченка в м. Ніжині через плющу Івана Франка від перехрестя з вул. Батюка у напрямку до перехрестя з вул. Овдіївська по дорозі, де організовано круговий рух, перед поворотом ліворуч на вул. Овдіївська, порушив вимоги п. 2.3, 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями), а саме діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не зупинився перед дорожньою горизонтальною розміткою 1.13, передбаченою пунктом 34.1 ПДР, що позначає місце, де водій (велосипедист) повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі, не надав дорогу мотоциклу марки Shineray X-Traіl 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , що рухався по рівнозначній перехрещуваній дорозі по вул. Шевченка через площу Івана Франка у зустрічному напрямку, виїхав на вказану дорогу, внаслідок чого відбулось зіткнення мотоцикла марки Shineray X-Traіl 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з автомобілем марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме: важку політравму, черепно-мозкову травму, перелом основи черепа, забій головного мозку, перелом лобної кістки? (встановлено під запитанням), перелом крила клиновидної кістки справа, перелом клиновидно-кам`яниста щілина справа (основи), перелом кісток таза (розрив симфіза та правого крижово-здухвинного з`єднання), перелом поперечних відростків L-ІV, L-V справа, пошкодження зовнішніх статевих органів, відкриту травму органів калитки, травматичну ампутацію правого яєчка, численні поверхневі осаднення верхніх та нижніх кінцівок, множинні переломи кісток носа, забій шийного відділу хребта, зі сторони кісток тазу - перелом зі зміщенням уламків правої клубової кістки, розходження лонного зчленування, деформацію кісток таза справа, осадніння вушних раковин, травматичний шок, перелом грудного відділу хребта, закриту хребтово спинно-мозкову травму: багатоуламковий перелом тіл хребців Th6, Th9, рвані рани обох гомілок, рани голови, двобічний малий гідроторакс, які в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень з ознакою небезпеки для життя.

У вказаній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. 2.3, 16.13 ПДР, дорожньої горизонтальної розмітки 1.13, передбаченої пунктом 34.1 ПДР, що є причиною та умовою виникнення та настання цієї дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді отримання ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Такими діями ОСОБА_7 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показанння, що 14 серпня 2022 року близько 16-20 год. він їхав на своєму автомобілі «Део» по вул. Шевченка в м. Ніжині через плющу Івана Франка від перехрестя з вул. Батюка у напрямку до перехрестя з вул. Овдіївська, хотів повернути ліворуч, при цьому не надав переваги в русі мотоциклу під керуванням потерпілого, внаслідок чого сталася ДТП. Усвідомлює, що порушив ПДР, через неуважність. Після зіткнення транспортних засобів він підбіг до потерпілого, той був без свідомості, дихав. Приїхала швидка, надала медичну допомогу. На вимогу поліцейських він пройшов огляд, результат негативний. Він поїхав у лікарню з потерпілим, там цікавився його станом здоров`я, знайшов контакти його брата, якому передавав грошові кошти для потерпілого. Згодом грошові кошти він передавав самому потерпілому, був з ним на зв`язку. На цей час він сплатив потерпілому 31 000,00 грн, має намір і в подальшому відшкодовувати шкоду, в міру можливостей, бо має незначний дохід, орієнтовно 12 000,00 грн на місяць. Розкаявся, шкодував у вчиненому, вибачився перед потерпілим. Щодо міри покарання, просив призначити іспитовий строк без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він має намір вступити на військову службу, захищати державу.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що внаслідок отриманих травм йому призначено ІІ групу інвалідності довічно, хоча до ДТП він мав задовільний стан здоров`я. На цей час він витратив на лікування близько 250 000,00 грн, частину яких був змушений позичати, при цьому обвинувачений не відразу і не в повному обсязі надав матеріальну допомогу. Він продовжує лікування, ще невідомо, скільки грошових коштів він на це витратить. Підтвердив, що дійсно обвинувачений сплатив йому 31 000,00 грн, але цього замало з урахуванням понесених ним витрат, і він має намір у майбутньому подати відповідний позов. Також пояснив, що згідно з висновком експертизи на момент ДТП він перебував у стані алкогольного сп`яніння, перед цим випив дві пляшки пива, також був без шолому і без посвідчення водія відповідної категорії А1, і за це його притягнуто до адміністративної відповідальності, штраф він сплатив. Також пояснив, що звертався до страхової компанії для отримання виплати.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, - залишено без розгляду, за заявою цивільного позивача.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлено.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має вищу освіту, одружений, має двох неповнолітніх дітей (2013 і 2019 р. н.), працевлаштований, раніше не судимий, має місце проживання та реєстрації, за місцем роботи характеризується позитивно, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра. Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, з урахуванням конкретних обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які б обтяжували покарання.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначення покарання є дискрецією суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій передбачений законом спосіб.

Суд ураховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення та його поведінку після його вчинення, а саме те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся, частково відшкодував шкоду потерпілому, вибачився перед ним, повідомив про намір продовжувати відшкодовувати завдану шкоду.

Наведені вище обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_7 у період дії іспитового строку, відповідно ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, і суд не вбачає підстав для його обрання.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, у розмірі 12 355,40 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та згідно зі ст. 174 цього Кодексу - скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 серпня 2022 року.

Керуючись ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 12 355 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 40 копійок процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речові докази:

- мотоцикл марки SHINERAY, моделі X-TRAIL 250, білого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , 2012 року випуску, номер рами НОМЕР_3 - залишити у володінні користувача ОСОБА_5 ;

- автомобіль марки DAEWOO, моделі NEXIA, білого кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 - залишити у володінні власника ОСОБА_7 .

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 серпня 2022 року, на майно: мотоцикл марки SHINERAY, моделі X-TRAIL 250, білого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , 2012 року випуску, номер рами НОМЕР_3 ; автомобіль марки DAEWOO, моделі NEXIA, білого кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1