Провадження №1-кп/523/627/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальних провадженнях за №0000188 від 19.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого неофіційно в теплицях, раніше судимого, останній раз:

- 12.10.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст.187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 7.08.2020 року за відбуттям покарання.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

Встановив:

18.04.2021 року приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно навмисно з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, перелізши через паркан, опинився на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, після чого через двері проник до приміщення сараю, розташованому на території вищезазначеного будинку, звідки таємно викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_5 , а саме бензопилу марки «Ural-UCS 4300» вартістю 1600 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1600 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 18.04.2021 року під вечір знаходився на вул. Цегельна у м. Одеса, через паркан проник на подвір`я приватного будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що його дії залишаються непомітними, зайшов через двері до сараю, звідки взяв бензопилу попиляти дрова, після чого покинув місце скоєння злочину разом з викраденим майном. Потім бензопилу було повернуто потерпілій.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину вчинення кримінального правопорушення пояснити не зміг, запевняючи, що на теперішній час веде законослухняний спосіб життя, працює, виховує дитину, більше нічого подібного вчиняти не буде.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідка, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення передбачене ст.185 ч.3 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням в інше приміщення, та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак відбув покарання повністю, що підтверджується спец. вимогою УІТ ГУНП в Одеській області, долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження; разом з цим має місце проживання, міцні соціальні зв`язки, працює хоча неофіційно, також суд враховує бажання ОСОБА_4 вести законослухняний спосіб життя, про що свідчить його поведінка під час проведення судового засідання, негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків, завданий збиток є незначним та відшкодований шляхом повернення викраденого майна, відповідно заяви потерпілої ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого не має, просила не позбавляти його волі.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім цього, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак з`ясовано, що під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме бензопила марки «Ural-UCS 4300», яка передана потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000188 від 19.04.2021 року до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_4 та документи щодо речових доказів.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд, з урахуванням санкції ст.185 ч.3 КК України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, матеріальних претензій, наявність постійного місця мешкання, те, що він працює, хоча неофіційно, з поведінки обвинуваченого вбачається, що на теперішній час він втратив свою соціальну небезпеку, є суспільно-небезпечною особою, усвідомив протиправність своїх дій, зробив для себе висновки, що у сукупності дозволяє прогнозувати, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення, наявне бажання вести законослухняний спосіб життя, враховуючи позицію потерпілої, думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, суд дійшов до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

За викладених підстав, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76 КК України, ст.ст.349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, призначивши йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській за місцем фактичного проживання засудженого.

Речові докази - бензопилу марки «Ural-UCS 4300», яка передана потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку вважати повернутими за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1