Справа №639/5652/23
Провадження №1-КП/639/515/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР 14 серпня 2023 року за №0000771 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, солдата, перебуваючого на посаді бойового медика ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або держаного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 «Про проведення воєнного стану в Україні» та Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 р. «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», 14 серпня 2023 р. о 13.00 год., перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає раніше йому незнайома ОСОБА_6 . Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення будь-кого майна, належного ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, спочатку, підійшов до відчиненого вікна, та оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню задуманого злочину, проник до приміщення вказаної вище квартири. Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для проникнення у житло. Саме в цей час ОСОБА_5 , перебуваючи у спальній кімнаті, у шафі, помітив грошові кошти у розмірі 400 євро, які належали ОСОБА_6 та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння вказаними грошовими коштами. В подальшому ОСОБА_5 діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, перебуваючи у квартирі за вищевказаною адресою, таємно заволодів грошовими коштами у розмірі 400 євро, належним ОСОБА_6 . Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , намагався непомітно зникнути з місця вчинення злочину, при виході з квартири, на стійці помітив жіночу сумку, належну ОСОБА_6 , в якій знаходились грошові кошти у розмірі 1500 грв. та 2 долари, якою вирішив заволодіти. Саме в той час, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, схопивши вказану сумку та попрямував у бік виходу з квартири. Однак, в цей момент його протиправні дій, пов`язані з таємним викраденням чужого майна, були помічені свідком ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи той факт, що його протиправні дії є явними для свідка, не реагуючи на законні вимоги про припинення протиправних дій з боку свідка, діючи відкрито, володіючи раніше зверненим на свою користь жіночою сумкою із грошовими коштами, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому відкрито викраденим на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 19263 грн. 94 коп., яка складається з 400 євро, 2 доларів та 1500 грн.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав показання, в яких зазначив, що скоїв злочин за обставин наведених вище.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання, які співпадають з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 та просила останнього суворо не карати, звернулась до суду з заявою про відсутність до обвинуваченого будь-яких матеріальних та моральних претензій, зазначивши, що спричинена шкода була повністю відшкодована.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала сторона захисту, і сторона обвинувачення, а також потерпіла.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є військовослужбовцем, бойовий медик ВЧ НОМЕР_1 , не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину, позицію потерпілої ОСОБА_6 , проте вважає, що при визначенні покарання для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Разом з тим, визначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приймає до уваги, наступне: характеризуючи особу обвинуваченого дані, а саме, що він раніше не судимий, є військовослужбовцем, проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 ; його ставлення до скоєного злочину, ОСОБА_5 визнав свою вину в повному обсязі, сприяв встановленню фактичних обставин скоєного ним злочину, відшкодував завдані своїми діями збитки, а тому суд вважає за необхідне застосувати до останнього вимоги ст. 69 КК України, у зв*язку з тим, що наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 14 серпня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 14.08.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 зарахувати в строк покарання строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову експертизу у розмірі 3346 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілій, обвинуваченому та захиснику. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1