Справа № 367/9780/23
Провадження по справі № 1-кп/367/517/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003221 від 21.10.2023 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Груники, Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК Україн,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 0530 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останнього разу Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 0530 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-ЇХ строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 0 530 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 19.02.2023 р. №8420- IX строк дію воєнного стану в Україні продовжується з 0530 19 лютого 2023 року строком на 90 діб

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 19.10.2023р. у період часу з 2050 по 2108, правомірно знаходячись у приміщенні торгового залу магазину «Фора», що за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 2П, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Фора», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він не буде викритий, шляхом вільного доступу, зі входу вищевказаного магазину викотив та помістив до автомобіля марки Део Ланос, р.н. НОМЕР_2 , що знаходився на парковці магазину, візок дитячий торгівельний з щоглою Avant MINI 2 OR вартістю 1 470 грн.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Фора» матеріального збитку на суму 1 470 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України прокримінальну відповідальність.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

21.11.2023 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Також між обвинуваченим та прокурором досягнуто угоди на підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив їх затвердити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, пояснила, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у присутності захисника, добровільно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 21.11.2023 і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України, викладеного в обвинувальному акті, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представником потерпілого ОСОБА_7 надано заяву про письмову згоду прокурору на укладення угоди, в якій зазначено, що обвинувачений відшкодував завдану майнову шкоду, претензій до ОСОБА_4 немає.

Суд, дослідивши угоди про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угод про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Судом установлено, що відповідно до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся у вчиненому, погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочин у виді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, інтересам суспільства, врахувавши надані потерпілим письмові згоди прокурору на укладення угод, суд дійшов висновку, що вони в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки вони містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджені покарання та згоди обвинувачених на їх призначення, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата їх укладення та підписи сторін.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченим роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.

Отже, суд вважає, що наявні умови для затвердження укладених угод про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, а також добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд враховує, що обвинуваченому угодою про визнання винуватості визначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, кримінальне правопорушення, за яким його притягують до відповідальності, класифікується як тяжкий злочин, щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_4 , необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати в даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільні позови у вказаному кримінальному провадженні не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 70, 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 179, 194, 369-371, 373-376, 468-470, 472-476 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 21.11.2023 між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні № 0003221 від 21.10.2023 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного

дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1