ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1106/23
провадження № 1-кп/691/190/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000119 відомості 27.07.2023 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старосілля, Городищенського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, вдівець, пенсіонер, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2023 року, близько 20 години, ОСОБА_5 перебуваючи на АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи в руках дерев`яну палицю, якою завдав йому декілька ударів по голові, по обох руках, по животі та правій нозі, чим спринив йому тілесні ушкодження у вигляді саден правої вушної раковини, верхніх кінцівок, грудної клітки, передньої черевної стінки, синця правого стегна, які відповідно до висновку судово - медичного експерта № 05-11-01/146 від 11.08.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, а тілесні ушкодження у вигляді ран правої та лівої кисті, відповідно до висновку судово - медичного експерта № 05-11-01/146 від 11.08.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, можливість допиту потерпілого, обвинуваченого, дослідження письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Судом роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 погодилися з думкою прокурора щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Будучи допитаний судом, потерпілий ОСОБА_4 показав, що між ним та обвинуваченим вже декілька років мають місце неприязні стосунки, є сусідами, із - за насаджень винограду та дерев, які знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_5 , але їм заважають. В літку 2023 року в один із днів червня відбулася суперечка з сестрою обвинуваченого, в ході якої ОСОБА_5 вийшов із двору та наніс йому декілька ударів дерев'яною палицею в різні частини тіла, отримав тілесні ушкодження. Примирення не можливе. Обвинувачений має нести відповідальність за свої неправомірні дії, та відшкодувати йому завдані матеріалі та моральні збитки.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінального проступку, за яким повідомлено про підозру та пред`явлено обвинувачення, за ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, в скоєному розкаявся, та дав пояснення, які повністю узгоджуються з обставинами викладеними в обвинувальному акті, про те, що він проживає в АДРЕСА_1 , сім`я ОСОБА_4 проживає по сусідству в будинку АДРЕСА_2 . Тривалий час мають неприязні відносини, хоча раніше були добрі. 30.06.2023 року коли члени сім`ї ОСОБА_4 та він особисто ображали його сестру, вимушений був заступитися, на слова вони не реагували, перебували в нетверезому стані. Біля хвіртки взяв дерев`яну палицю, яка стояла для того щоб їх підпирати, вийшов на вилуцю, намагався відігнати ОСОБА_4 , той продовжував свої дії, у сестри є фото нанесених їй побоїв, до поліції не зверталися, не хотіли ускладнювати і так напружені стосунки, та в подальшому завдав декілька ударів потерпілому.

Так, покази потерпілого, обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, суті обвинувачення, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених правопорушень (злочинів), добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце.

Суд, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор в судових дебатах зазначив, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, та перевірені судом у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає їх доведеними, за ч. 2 ст. 125 КК України. Та, з урахуванням характеристики обвинуваченого, визнання вини, останній заслуговує покарання за скоєне у виді штрафу в його мінімальному розмірі.

Потерпілий вважає, що обвинувачений має нести кримінальну відповіальність за неправомірні дії та він як потерпілий має право на відшкодування шкоди як матеріальної так і матеріальної.

Обвинувачений під час судового розгляду справи повністю визнав себе винним у пред'явленому обвинуваченні. Ніякі фактичні обставини справи не заперечував. В скоєному щиро кається.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої статтею 50 КК України мети покарання, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд за відсутності обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, враховує його щире каяття, як пом'якшуюча обставина, та те, що претензій майнового та морального характеру з боку потерпілого в кримінальному провадженні не заявлено.

За таких встановлених обставин у їх сукупності, враховуючи характер скоєного кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком стосовно ст. 12 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який є осудним, до кримінальної відповідальності притягується вперше, його вік є пенсіонером, характеризується посередньо, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд визнає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого накладенням на нього грошового стягнення та вважає, що обвинуваченому повинне бути призначене покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, ч. 2 ст. 373, 374, п. 1 ч. 1 ст. 392, ч. 2 ст. 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850,00 грн. (вісімсот п'ятдесят гривень 00 копійок) в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. В разі оскарження вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1