Номер провадження: 11-сс/813/227/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 , та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 08.01.2024, якою в межах к/п № 0001521 від 02.11.2023 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого та не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 07.03.2024 із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07.03.2024 із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою з таких підстав:

- заявлені слідчим та прокурором ризики є припущення та не підтверджені жодними доказами. Натомість, ОСОБА_8 був затриманий за місцем свого проживання в м. Одесі, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- поза увагою слідчого судді залишилося, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа може переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатніми, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів і що потребу позбавлення волі з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину;

- підозрюваний ОСОБА_8 з перших днів війни є волонтером БО «БЛАГО-СВІТ» ( з 01.09.2022), під час активних бойових дій у Київській обл. активно допомагав евакуації населення з районів м. Бучі та Ірпеня, має місце проживання, міцні соціальні зв`язки;

- стороною обвинувачення у вказаному провадження не доведена необхідність застосування виняткового запобіжного заходу, окрім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Манчіні проти Італії» домашній арешт за своєю суворістю прирівнюється до запобіжного заходу у виді тримання під вартою і цілком може забезпечити виконання особою покладених на нього процесуальних обов`язків;

- визначений слідчим суддею розмір застави в мотивувальній частині належним чином не обґрунтований;

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 08.01.2023 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за адресою його проживання.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Оскільки захисник не оспорює обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що його підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч .2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України за кваліфікуючими ознаками замах на умисне пошкодження майна, вчинене шляхом підпалу групою осіб та умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу групою осіб на дому етапі досудового розслідування є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, знищити, спотворити або сховати інформацію, яка має значення для кримінального провадження.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим, його обізнаністю про дані свідків та потерпілих.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що для вчинення інкримінованих злочинів підозрювані використовували засоби електронного зв`язку, які містять у собі листування, контакти, фото та відео матеріали.

Апеляційний суд також враховує специфіку інкримінованого злочину, його суспільну небезпеку, який спрямований на пошкодження майна із використанням небезпечних речовин (паливно-мастильних), вчинений в умовах воєнного стану.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Окрім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника відносно того, що підозрюваний ОСОБА_8 є волонтером БО «БЛАГО-СВІТ», під час активних бойових дій у Київській обл. активно допомагав евакуації населення з районів м. Бучі та Ірпеня та має місце проживання, водночас зауважує, що вказані обставини не спростовують існування зазначених вище ризиків.

Водночас, доводи захисника про наявність міцних соціальних зв`язків не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки як вбачається із оскаржуваної ухвали ОСОБА_8 не одружений, не має на утриманні дітей або осіб похилого віку.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді відносно того, що дії та поведінка підозрюваного потребують виняткового контролю, який здатний забезпечити лише запобіжний захід у виді тримання пі вартою.

Що стосується визначеного підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави, апеляційний суд зауважує наступне.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За встановлених обставин, апеляційний суд, з огляду на обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, особу підозрюваного, а також зважаючи на існування зазначених вище ризиків вважає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є справедливою та необхідною для запобігання наявним ризикам та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Більш того, розмір застави був визначений слідчим суддею в межах ч. 4 ст. 182 КПК України.

Насамкінець, запобіжний захід застосований до ОСОБА_8 на визначений строк, а питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде перевірена слідчим суддею через нетривалий час.

Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 199, 370, 403, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 08.01.2024, якою в межах к/п № 0001521 від 02.11.2023 відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 07.03.2024, із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4