Дата документу 08.01.2024Справа № 554/6094/23
Провадження № 1-кс/554/316/2024
У Х В А Л А

08 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000154 від 29 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. ч. 2 і 3 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості (квартира), належний на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_1 .

Слідчим відділом Управління СБ України в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 29 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. ч. 2 і 3 ст. 436-2 КК України.

Як вбачається зі змісту клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 у період з 27 червня 2022 року по 09 червня 2023 року, діючи всупереч положень Конституції України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, своїми умисними діями надав представникам іноземної організації - засобу масової інформації (аналітичний портал) «Фонд стратегической культуры» (рф) активну допомогу у здійсненні деструктивної пропаганди, агресивного інформаційного впливу на українське суспільство, спрямованого на пропаганду війни, розпалювання національної, релігійної ворожнечі, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, тобто надавав допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, а отже вчинив державну зраду.

Він же, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 27 червня 2022 року здійснив виготовлення та поширення шляхом пересилання 28 червня 2022 року редактору Аналітичного порталу «Фонд стратегической культуры» матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, заперечення тимчасової окупації частини території України.

Надалі він же, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 29 вересня 2022 року, 15 січня та 06 червня 2023 року здійснив виготовлення та поширення в указані дні шляхом пересилання редактору Аналітичного порталу «Фонд стратегической культуры» матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань рф, вчинене повторно.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 02 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03 березня 2022 року), ч. ч. 2 і 3 ст. 436-2 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану; виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, заперечення тимчасової окупації частини території України; виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань рф, вчинене повторно.

Слідчий вказує, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належить об`єкт житлової нерухомості (квартира) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення 31 сесії 8 скликання Полтавської міської ради від 19 травня 2023 року вулицю Героїв Сталінграду в м. Полтава перейменовано на вулицю Героїв України.

Зважаючи на те, що санкціями ч. 2 ст. 111, ч. ч. 2 і 3 ст. 436-2 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачене покарання у виді конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт житлової нерухомості (квартира), належний на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна слідчий просив розглядати клопотання про це відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України без виклику осіб, у володінні яких знаходиться об`єкт, на який накладається арешт майна, власника майна, їх захисника, представника чи законного представника.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 02 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. ч. 2 і 3 ст. 436-2 КК України.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що санкціями ч. 2 ст. 111, ч. ч. 2 і 3 ст. 436-2 КК України передбачене покарання у виді конфіскації майна і слідчим надані дані, якими підтверджується право власності на вказане майно, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості (квартира), що розташований в АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 .

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи наслідки арешту майна, а також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170 174, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000154 від 29 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. ч. 2 і 3 ст. 436-2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості (квартира), належний на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6