УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , в режимі відеоконфренції з заявником ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 , про відвід слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000701 від 30.09.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_3 , про відвід слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000701 від 30.09.2023 року.

В обґрунтування відводу заявник посилається на існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості слідчого. Так, відповідно до заяви, слідчий допускала бездіяльність, не направила постанову про розгляд клопотання в порядку ст.220 КПК України. Крім того, на думку заявника слідча допустила порушення норм КПК України при проведенні досудового розслідування, зокрема сформувала позицію щодо відсутності складу кримінального правопорушення в цьому провадженні.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції заявник клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий до суду не з`явився направив заяву про розгляд справи за його відсутності, та надав матеріали кримінального провадження №0000701 від 30.09.2023 року для огляду.

Дослідивши матеріали заяви про відвід слідчого, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, який повинен бути вмотивованим.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом ( з дислокацією в м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000701 від 30.09.2023 року, зокрема, слідчим ОСОБА_4 ..

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначено одну з підстав для відводу, слідчого, зокрема, існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Статтею 9 КПК України передбачений обов`язок слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Дослідивши матеріали заяви, вбачається, що слідчим ОСОБА_4 була розглянута заява ОСОБА_3 від 30.10.2023 року та прийнято постанову про відмову у задоволенні клопотання від 02.11.2023 року якою було відмовлено в задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000701 від 30.09.2023 року вбачається, що заявлений відвід фактично зводиться до незгоди сторони кримінального провадження з процесуальними діями (бездіяльністю) слідчого в рамках відповідного кримінального провадження, і не може бути підставою для висновку про наявність підстав для відводу слідчого від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення, а доводи заявника та його захисника зводяться до незгоди з ефективністю досудового розслідування в кримінальному провадженні.

В той же час неефективність здійснення досудового розслідування може бути підставою для відсторонення слідчого у встановленому законом порядку.

У зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до переконання, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , про відвід слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000701 від 30.09.2023 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1