ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/637/24 Справа № 191/1542/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000202 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 18.09.2023 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1, 3, 4 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувати до неї ст.69 КК України та остаточно призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано те, що вона щиро розкаялася, відшкодувала потерпілій шкоду, вибачилась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судима.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувати ст.69 КК України та остаточно призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченій покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка в силу ст.89 КК України раніше не судима, вину визнала, щиро розкаялася, повністю відшкодувала шкоду, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, вчинила кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Зазначає, що суд безпідставно не врахував в якості обставин, що пом`якшують покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Стверджує, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій покарання, в порушення вимог кримінального закону не застосував правила ч.1 ст.69 КК України.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років; також вирішено питання щодо речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, приблизно о 14.17 годин 27.02.2023 року ОСОБА_8 , знаходилася в магазині «ЄВРОПРОДУКТИ», що розташований адресою: АДРЕСА_2 , де в неї раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_8 реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, повторно та в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що її дії носять відкритий характер, в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно з корисливих мотивів, відкрито викрала з касового апарату грошові кошти в сумі 500 грн, після чого з місця вчинення злочину пішла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на зазначену суму.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність її вини в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо виду та розміру призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів вважає, що при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченої, яка не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно, в силу ст.89 КК України раніше не судима; обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, добровільне відшкодування шкоди; обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років.

При цьому апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції враховані обставини, на які посилаються обвинувачена та захисник у своїх апеляційних скаргах, при призначенні покарання, а саме, щире каяття, відшкодування шкоди, оскільки вказані обставини стали підставою для призначення обвинуваченій судом покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному його розмірі.

Доводи апеляційних скарг про те, що обвинувачена ОСОБА_8 активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки в обвинувальному акті відсутні обставини, що пом`якшують покарання (а.п.2), також така обставина не встановлена судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Активне сприяння розкриттю злочину означає, що особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті злочину, у встановленні невідомих їм обставин провадження. При цьому сприяння у розкритті злочину враховується як обставина, яка пом`якшує покарання, тільки у тому випадку, коли надана винною особою інформація та інші докази мали значення для встановлення істини у справі.

Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо активного сприяння ОСОБА_8 розкриттю злочину.

Посилання в апеляційних скаргах на те, що обвинувачена в силу ст.89 КК України раніше не судима, вчинила кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин колегія суддів вважає такими, що не можуть бути підставами для призначення обвинуваченій ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, особи обвинуваченої, яка не працює, вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення в період триваючої збройної агресії Російської Федерації, в умовах воєнного стану.

Крім того, колегія суддів вважає, що вказані обвинуваченою та захисником обставини не можуть бути підставами для пом`якшення призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, враховуючи наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченої - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, обвинуваченою та її захисником не наведено, а тому підстави для застосування до ОСОБА_8 ст.69 КК України відсутні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченій ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для її виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційних скарг обвинуваченої та захисника, вважаючи їх доводи не обґрунтованими.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року залишити без задоволення.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4