УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

колегії суддів:

головуючий - суддя ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника ТОВ «ТБМ-Інвест» - адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ТОВ «ТБМ-Інвест» - адвоката ОСОБА_11 клопотання про скасування арешту майна в межах об`єднаного кримінальне провадження № 0000901 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п.11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, та кримінальне провадження №0000484 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст.309 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.п. 11,12 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 309 КК України,

В с т а н о в и в:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська знаходиться об`єднане кримінальне провадження № 0000901 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15, п.п. 11,12 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 309 КК України, судовий розгляд якого не завершений.

31.10.2023 в межах зазначеного об`єднаного кримінального провадження №000901 з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник ТОВ «ТБМ-Інвест» - адвокат ОСОБА_11 , які не є учасниками судового провадження.

Обґрунтовуючи своє клопотання представник ТОВ «ТБМ-Інвест» ОСОБА_11 посилається, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження було здійснено обшук за місцем проживання працівника ТОВ «ТБМ-Інвест» - ОСОБА_12 , яка відповідно до Актів приймання-передачі обладнання в тимчасове користування від 11.06.2021 р. та 16.06.2021 р., отримала в користування майно, власником якого є ТОВ «ТБМ-Інвест»: диктофон Sony ICD-PX470 (ICDPX470.CE7); модем 3G Huawei Е5576-320 LTE White; ноутбук Acer Aspire 5 A515-56G (NX.A1 LEU.00C) Silver; смартфон Apple iPhone XR 64Gb Black; смартфон Apple iPhone XR 64Gb Black; смартфон Apple iPhone XR 64Gb Black.

На даний час вказане майно з боку ОСОБА_12 підприємству ТОВ «ТБМ-Інвест» не повернуто. Після початку війни фактично будь-якого зв`язку та інформації від неї немає, однак до цього ОСОБА_12 повідомляла, що вищевказане майно було вилучене під час обшуку у вказаній кримінальній справі, і тому вона не могла повернути його підприємству.

В судовому засіданні представник ТОВ «ТБМ-Інвест» ОСОБА_11 , звернувся до суду з уточненим клопотанням від 02.11.2023 року, в якому просить скасувати арешт майна, а саме на: телефон марки iPhone, в корпусі чорного кольору, моделі XR, уточнивши IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук марки Acer с корпусом сірого кольору модель N 20С5, s/n XAILE400CI030EEF83400.

Також, представник ТОВ «ТБМ-Інвест» ОСОБА_11 , в уточненому клопотанні зазначив, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження було здійснено обшук за місцем проживання ОСОБА_12 , інтереси якої він на теперішній час представляє як адвокат, що підтверджується ордером.

На думку представник ОСОБА_12 ОСОБА_11 , перелічене майно не становить будь-якого доказового значення для кримінального провадження, тому просить задовольнити клопотання, скасувати арешт майна, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.07.2021 року, та повернути ОСОБА_12

ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що телефон марки iPhone, в корпусі чорного кольору, моделі XR, уточнивши IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук марки Acer с корпусом сірого кольору модель N 20С5, s/n XAILE400CI030EEF83400, були вилучені у неї під час обшуку.

Учасники судового провадження висловили наступні думки з приводу заявленого клопотання.

Прокурор, потерпіла не заперечували проти задоволення клопотання представника ОСОБА_11 .

Прокурор також висловив думку, що зазначений у клопотанні представника ОСОБА_11 телефон та ноутбук не містять доказового значення для даного кримінального провадження після експертних досліджень під час досудового розслідування.

Обвинувачені та захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Вирішуючи заявлене клопотання суд враховує наступне.

Під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.07.2021 року було накладено арешт майна, а саме на: телефон марки iPhone, в корпусі чорного кольору, моделі XR, уточнивши IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук марки Acer с корпусом сірого кольору модель N 20С5, s/n XAILE400CI030EEF83400, які вилучені під час обшуку за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , та яка допитана судом.

Представником ОСОБА_11 суду надані документи, що зазначені телефон та ноутбук знаходяться на балансі ТОВ «ТБМ-Інвест», де працювала свідок ОСОБА_12 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина перша ст. 98 КПК України вказує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду.

Заявниками не оспорюються обґрунтованість накладення арешту на майно.

Щодо наявності підстав для скасування арешту внаслідок того, що в подальшому його застосуванні відпала потреба, суд зазначає про наступне.

КПК України не визначає переліку обставин, за наявності яких потреба у застосуванні арешту майна, як засобу забезпечення кримінального провадження, припиняється. Однак логічне тлумачення відповідної норми, дає підстави зробити висновок, що вказане може мати місце у випадку, коли перестануть існувати підстави, з огляду на які було накладено арешт.

За статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Перший протокол ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року й із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

На переконання суду та враховуючи думку прокурора,що зазначений у клопотанні представника ОСОБА_11 телефон та ноутбук, на які було накладено слідчим суддею арешт, не містять доказового значення для даного кримінального провадження після експертних досліджень під час досудового розслідування, тому слід вважати, що у застосуванні арешту майна відпала потреба.

За сукупності встановлених судом фактичних обставин, враховуючи, думку прокурора, подальше збереження арешту телефону та ноутбуку, зазначенного представником ОСОБА_11 , призводить до свавільного втручання у право власності, не відповідає принципу пропорційності. Скасування такого арешту забезпечить дотримання розумного балансу між приватно - правовим та публічно правовим інтересом у кримінальному провадженні, в межах якого було накладено арешт, втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що уточнене клопотання представника ОСОБА_12 - ОСОБА_11 , який є представником ТОВ «ТБМ-Інвест», про скасування арешту майна необхідно задовольнити частково, скасувавши арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.07.2021 року на телефон марки iPhone, в корпусі чорного кольору, моделі XR, уточнивши IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук марки Acer с корпусом сірого кольору модель N 20С5, s/n XAILE400CI030EEF83400, які повернути власнику майна.

При цьому суд наголошує, що в межах об`єднаного кримінального провадження не вирішує питання щодо права власності на вказане майно.

В іншій частині арешт майна необхідно залишити без змін, та долю іншого майна вирішити під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження та ухвалення остаточного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 174, 369-372, 375, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представникаОСОБА_12 , він же представник ТОВ «ТБМ-Інвест» - адвоката ОСОБА_11 про скасування арешту майна в межах об`єднаного кримінального провадження № 0000901 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, та кримінальне провадження №0000484 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.п. 11,12 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 309 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.07.2021 року на телефон марки iPhone, в корпусі чорного кольору, моделі XR, уточнивши IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук марки Acer с корпусом сірого кольору модель N 20С5, s/n XAILE400CI030EEF83400, які повернути власнику майна.

В іншій частині арешт майна необхідно залишити без змін, та долю іншого майна вирішити під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження та ухвалення остаточного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Судді:

______________А.М. Авраменко_______________ ОСОБА_13