Справа № 367/4424/23
Провадження по справі № 1-кп/367/425/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2023 року за № 0000684, 09 травня 2023 року за №0000749 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 1997 року за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до трьох років позбавлення волі, відповідно до ст. 46-1 КК України (1960 року) з відстрочкою виконання вироку на два роки; 2) за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 1999 року за ч. 2 ст. 140 КК України, із застосуванням ст. 43 КК України (1960 року), до трьох років одного місяця позбавлення волі; 3) за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2004 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі; 4) за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2007 року за ч. 3 ст. 185 і ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до трьох років семи місяців позбавлення волі; 5) за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки; 6) за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до трьох років одного місяця позбавлення волі; 7) за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2018 року, із змінами, внесеними вироком Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільнений за ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року умовно-достроково на один рік сім місяців десять днів; 8) за вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року за ч.1 ст. 246 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2018 року, із змінами, внесеними вироком Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, і визначено остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.263 КК України, -

встановив:

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

Встановлено, що 28 квітня 2023 року, близько о 15:00 годині ОСОБА_5 , проходив біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де виявив біля вхідних дверей вищевказаного магазину припаркований на східцях велосипед синьо-сірого кольору, що належить ОСОБА_6 . В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення вищевказаного велосипеду.

Одразу після цього, ОСОБА_5 перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, підійшов до вищевказаного велосипеду марки «WINNER», сів на нього та привівши його в рух своєю мускульною силою намагався зникнути з місця події.

Одразу після цього, злочинні дії ОСОБА_5 були помічені та викриті власницею вказаного велосипеда ОСОБА_6 , яка в той час перебувала у вищевказаному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вищевказаною адресою і побачила через скляні вхідні двері магазину, що ОСОБА_5 в супереч її волі намагається незаконно заволодіти її майном і почав здійснювати його протиправне вилучення. З метою припинення вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 без відриву у часі вибігла з приміщення вказаного магазину та почала наздоганяти ОСОБА_5 та вимагати від останнього припинити його злочинні дії.

В цей час, ОСОБА_5 достовірно розуміючи, що його злочинні дії викриті власницею велосипеда ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно, повторно, відкрито, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, на вищевказаному велосипеді марки «WINNER», вартістю 3546 грн. що належить ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку на загальну суму 3546 (три тисячі п`ятсот сорок шість) гривень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, судом встановлено, що 05 травня 2023 року, близько о 11 годині ОСОБА_5 , перебуваючи біля дитячого садочка «Kids&kids», що розташований в ЖК «Ютландія» за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Чехова, 1-В, виявив, припаркований біля входу до вказаного садочку велосипед марки «LEON ХС-90» темно синього кольору, що належав ОСОБА_7 . В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення вищевказаного велосипеду в умовах воєнного стану.

Одразу після цього, ОСОБА_5 перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, підійшов до вищевказаного велосипеду марки «LEON ХС-90» темно синього кольору, вартістю 13798 (тринадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім) гривень 90 (дев`яносто) копійок що належить ОСОБА_7 , сів на нього та привівши його в рух своєю мускульною силою, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнового збитку на суму 13798 (тринадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім) гривень 90 (дев`яносто) копійок.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 в грудні 2022 року (точні дата та час не встановлені), перебуваючи в лісі, неподалік від будинку АДРЕСА_4 , побачив на землі самозарядний автомат моделі АК- 74, калібру 5,45x39мм (1986р.в.), що виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби, що належить до бойової нарізної вогнепальної зброї. Тоді у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на придбання, носіння, зберігання та збут вказаної вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що поводження з вогнепальною зброєю здійснюється за наявності відповідного на те дозволу, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за №2471-XXII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за №622, діючи з використанням воєнного стану, переконавшись, що знайдена ним річ є вогнепальною зброєю, підняв із землі самозарядний автомат моделі АК-74, калібру 5,45x39мм (1986р.в.), виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби, що належить до бойової нарізної вогнепальної зброї.

Таким чином, ОСОБА_5 шляхом привласнення знайденого придбав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що поводження з вогнепальною зброєю здійснюється за наявності відповідного на те дозволу, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за №2471-XXII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, діючи з використанням воєнного стану, переніс придбану ним вогнепальну зброю приблизно на 20 м від місця її придбання, заховав її під бетонною плитою, яка знаходилась на землі, де зберігав вказану вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу приблизно до 17 год. 30 хв. (точний час не встановлено) 18 травня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_5 переніс та зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

З метою збуту вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу 17 травня 2023 року, близько 16 год. 00 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи в лісі, неподалік від будинку АДРЕСА_4 , домовився з ОСОБА_8 про зустріч 18 травня 2023 року, о 17 год. 30 хв. на тому ж місці з метою продажу ОСОБА_8 вогнепальної зброї.

В подальшому, 18 травня 2023 року, приблизно о 17 год. 40 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, діючи з використанням воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту зберігав при собі автомат, що належить до бойової нарізної вогнепальної зброї, є самозарядним автоматом моделі АК-74, калібру 5,45x39мм (1986р.в.), що виготовлений промисловим способом та придатним для стрільби.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї, 18 травня 2023 року, приблизно о 17 год. 40 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що поводження з вогнепальною зброєю здійснюється за наявності відповідного на те дозволу, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за №2471-XXII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, діючи з використанням воєнного стану, маючи попередню домовленість з ОСОБА_8 про вартість, кількість, час, місце та спосіб збуту останньому вогнепальної зброї, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, шляхом передачі із рук в руки, збув за грошові кошти в сумі 2000 гривень готівкою ОСОБА_8 автомат, що належить до бойової нарізної вогнепальної зброї, є самозарядним автоматом моделі АК-74, калібру 5,45x39мм (1986р.в.), що виготовлений промисловим способом та придатним для стрільби.

В подальшому, 18 травня 2023 року, приблизно о 18 год. 10 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_8 добровільно видав працівникам ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області зазначену вище нарізну вогнепальну зброю.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, а саме придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 в грудні 2022 року (точні дата та час не встановлені), перебуваючи в лісі, неподалік від будинку № 14-Д по вул. Бучанське шосе в смт. Гостомель Бучанського району Київської області, побачив на землі корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з промислово виготовленим, уніфікований запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху. Тоді у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на придбання, носіння і зберігання вказаного бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що поводження з бойовими припасами здійснюється за наявності відповідного на те дозволу, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за №2471-XXII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, діючи з використанням воєнного стану, переконавшись, що знайдена ним річ є бойовим припасом, підняв із землі корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з промислово виготовленим, уніфікований запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху.

Таким чином, ОСОБА_5 шляхом привласнення знайденого придбав бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що поводження з бойовими припасами здійснюється за наявності відповідного на те дозволу, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за №2471-ХХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за №622, діючи з використанням воєнного стану, переніс придбаний ним бойовий припас приблизно на 20 м від місця їх придбання, заховав його під бетонною плитою, яка знаходилась на землі, де зберігав вказаний бойовий припас без передбаченого законом дозволу приблизно до 17 год. 30 хв. (точний час не встановлено) 18 травня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_5 переніс та зберігав бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 18 травня 2023 року, приблизно о 17 год. 30 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_5 забрав із вказаної схованки корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з промислово виготовленим, уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, після чого продовжив зберігати вказаний боєприпас без передбаченого законом дозволу при собі.

Після цього, 18 травня 2023 року, в період часу з 18 год. 06 хв. по 19 год. 23 хв. під час особистого обшуку затриманої особи в особистій наплічній сумці ОСОБА_5 виявлено та вилучено промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та промислово виготовлений, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, яку ОСОБА_5 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини скоєння ним злочину, викладені в обвинувальних актах.

Зокрема, в своїх показаннях зазначив, що 28 квітня 2023 року близько 15:00 години він проходив по АДРЕСА_3 , та побачив припаркований велосипед, який вирішив викрасти, оскільки йому були потрібні кошти для придбання наркотичних засобів, а тому підійшов до велосипеду, сів на нього, та розпочав рух. Як тільки він від`їхав на велосипеді на невелику відстань, то почув як йому вслід кричала ймовірно власниця велосипеду, щоб він повернув велосипед, однак ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він є викритим, продовжив рух на велосипеді, так як вирішив довести свій умисел по його викраденню до кінця. Далі, викраденим велосипедом ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, а саме продав невідомій особі. Вартість викраденого не оспорює, цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнає в повному обсязі.

Також, у своїх показаннях ОСОБА_5 зазначив, що 05 травня 2023 року близько о 11 годині, він проходив по АДРЕСА_5 , та побачив велосипед, припаркований біля входу до дитячого садка, який вирішив викрасти, оскільки йому були потрібні кошти для придбання наркотичних засобів. Далі, підійшов до велосипеду, сів на нього, розпочав рух та поїхав з місця події. Викраденим велосипедом ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, а саме продав невідомій особі. Вартість викраденого не оспорює, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 визнає в повному обсязі.

Крім того, ОСОБА_5 в своїх показаннях зазначив, що в кінці грудня 2022 року, він, перебуваючи в лісі біля буд. АДРЕСА_4 , знайшов на землі автомат та гранату, які підняв, переніс та переховав неподалік у інше місце, де їх зберігав. Після чого, 18 травня 2023 року автомат збув невідомій особі за 2000 гривень, а гранату забрав зі схованки та зберігав при собі, в подальшому, в цей же день, граната була вилучена у нього працівниками поліції. Передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання, збут вогнепальної зброї та бойових припасів він не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих в частині поданих ними цивільних позовів та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат, цивільних позовів. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції. Також, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 доведена повністю, оскільки він своїми діями, які виразились у: відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України; таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України; придбанні, носінні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України; придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі, за злочини проти власності, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, заподіяну шкоду потерпілим не відшкодував, викрадене майно не повернуте.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Також, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч.1 ст.263 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі ближче до нижньої межі санкцій ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 29 червня 2023 року Бородянським районним судом Київської області за ч.1 ст.246 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2018 року, із змінами, внесеними вироком Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, і визначено остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки. Вказаний вирок набрав законної сили 01 серпня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, до постановлення попереднього вироку Бородянським районним судом Київської області від 29 червня 2023 року за ч.1 ст.246 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає правильним призначити ОСОБА_5 остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими ч.1 ст.70 КК України, а саме шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду, та покарання, призначеного вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року, у виді позбавлення волі. Також, у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року.

Призначене ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Суд ураховує, що стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. А отже, до набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, вказаний запобіжний захід слід залишити без змін.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

З обвинуваченого, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення експертних досліджень №СЕ-19/111-23/26263-ФХД від 30.06.2023, № СЕ-19/111-23/26276-ВТХ від 26.05.2023, № СЕ-19/111-23/25840-БЛ від 19.05.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч. 4 ст. 128 КПК).

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК).

Отже, вирішуючи цивільний позов суду слід перевірити, чи пред`явлено позов до початку судового розгляду, чи відповідає форма та зміст позовної заяви вимогам, встановленим законом, та чи доведено підстави та розмір позову.

Потерпіла ОСОБА_7 подала цивільний позов у кримінальному провадженні, в якому просила стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 13 798 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 100 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обґрунтовуючи позов потерпіла зазначає, що матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, на даний момент не може покрити витрати на купівлю нового аналогічного велосипеда, який коштує на даний час значно дорожче. Також вказує, що у зв`язку із вчиненням стосовно неї кримінального правопорушення вона залишилася без транспортного засобу, яким їздила на роботу, у зв`язку з чим змушена витрачати гроші на громадський транспорт. Потерпіла звертає увагу, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 злочину стосовно її власності, їй завдана моральна шкода, в неї пригнічений стан, душевні страждання, постійні хвилювання та безсоння.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтвердила обставини, викладені в цивільному позові.

Потерпіла ОСОБА_6 подала цивільний позов у кримінальному провадженні, в якому просила стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 13 338 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 10 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обґрунтовуючи позов, потерпіла ОСОБА_6 зазначає, що для відновлення свого порушеного права власності їй доведеться здійснити придбання велосипеда, вартість якого на сьогоднішній день, з урахуванням виробника та всіх технічних показників, становить 13 338 гривень. Також, потерпіла вказує, що протиправними діями ОСОБА_5 було спричинено значної шкоди її моральному здоров`ю, за весь час намагання поновити свої порушені права, життя ОСОБА_6 було перенасичене негативними емоціями та психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 нею понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які ОСОБА_6 могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. Вказує, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 злочину стосовно її власності, вона зазнала вимушених змін у житті, було порушено нормальний спосіб її життя, зазнала погіршення фізичного здоров`я у зв`язку з втратою можливості проводити щоденні велотренування.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила обставини, викладені в цивільному позові.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню, оскільки сума завданої кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди знайшла своє підтвердження у матеріалах справи.

Також, слід задовольнити повністю цивільний позов, поданий потерпілою ОСОБА_6 про стягнення із обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 13 338 гривень, оскільки цивільний позов в цій частині визнаний обвинуваченим у повному обсязі, а не у розмірі реальних збитків потерпілої, які встановлені у обвинувальному акті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то розмір такого грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового стягнення в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 в сумі 100000 грн., суд ураховує характер і тривалість страждань потерпілої, тяжкості вимушених змін в її життєвих обставинах, майновий стан обвинуваченого, керуючись принципом розумності та справедливості, уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 10 000 грн., оскільки саме у такій сумі заподіяна моральна шкода у сукупності відповідатиме характеру і обсягу спричинених страждань та іншим негативним наслідкам, що настали, не призведе до безпідставного збагачення, а тільки компенсує завдану потерпілій моральну шкоду, у зв`язку з чим, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково.

Також, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що заявлений потерпілою ОСОБА_6 розмір моральної шкоди на суму 10 000 грн. є пропорційним глибині спричинених їй кримінальним правопорушенням душевних страждань, відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_5 визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Остаточне покарання ОСОБА_5 визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду, та покарання, призначеного вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 18 травня 2023 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 на підставі ч.4 ст.70 КК України, ст.72 КК України, строк частково відбутого ОСОБА_5 покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року у виді позбавлення волі за період з 29 червня 2023 року до дати набрання цим вироком законної сили, з розрахунку день за день.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію, конфіскувати у власність держави речові докази:

-автомат АК-74, калібру 5,45мм, індивідуальний номер видалений кустарним способом, та магазин до нього; який переданий на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області згідно квитанції від 22.05.2023, порядковий номер запису 37;

-предмет зовні схожий на підривач до ручної осколкової гранати типу УЗГРМ з маркуванням НОМЕР_3; предмет зовні схожий на корпус ручної осколкової гранати типу Ф-1 з маркуванням НОМЕР_4; які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області згідно квитанції від 30.05.2023, порядковий номер запису 39;

-грошові кошти в сумі 2000 грн.: 10 купюр номіналом 200 грн., з наступними номерами: СБ1048897, УР0379797, ХВ1385085, УВ0842159, УИ5662144, ДВ6416468, СЖ7620913, ХЕ6079572, УР1124222, ЗГ8026452; які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області згідно квитанції від 05.07.2023, порядковий номер запису 587.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 7648 (сім тисяч шістсот сорок вісім) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13 798 (тринадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 в іншій частині - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13 338 (тринадцять тисяч триста тридцять вісім) грн. 00 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1