справа № 274/6237/23
провадження № 1-в/0274/593/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

представника адміністрації . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження відповідно до ст. 55 КК України 1960 року раніше не судимого,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 засуджений 16 лютого 2015 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 115 КК України на 11 років позбавлення волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.03.16 згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання період з 23.09.14 до 09.04.15.

Початок строку відбування покарання: 23.09.14; кінець строку: 05.03.25; 3/4 строку відбув: 23.12.22.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ "Райківська виправа колонія (№ 73)" та звернувся з заявою про умовно-дострокове звільнення, клопоче про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації виправної колонії у судовому засіданні заяву засудженого не підтримав, вказав, що засуджений розглядався на комісії установи, прийнято рішення про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого. Засуджений на даний час дійсно працевлаштований, але до виконання своїх обов`язків ставиться не завжди сумлінно, що має вираз у недоброякісному або взагалі у невиконанні робі, засуджений не вбачає у цьому суспільної потреби. Водночас засуджений допускав порушення режимі відбування покарання, в тому числі злісні. Поведінка засудженого не стабільна та не свідчить, що засуджений вже довів своє виправлення, тому він вважає заяву засудженого передчасною.

Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.09.14, з грудня 2020 року у Райківській виправній колонії. За період відбуття покарання зарекомендував себе в цілому з посередньої сторони. Допускав порушення вимог режиму тримання (в тому числі злісне у РВК), за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. На даний час працевлаштований, ставлення до виконання обов`язків посереднє. За час відбування покарання у виправній колонії має 2 заохочення. За вироком суду вину визнав частково, на даний час вину визнав повністю, вважає покарання занадто суворим, цивільний позов відсутній

Прокурор заперечив проти задоволення заяви засудженого, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Заслухавши представника адміністрації виправної колонії, прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що до засудженого ОСОБА_5 ще не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. ОСОБА_5 хоча і не має непогашених стягнень, не є злісним порушником, працевлаштований, але ставлення до виконання обов`язків посереднє, за період відбування покарання у виправній колонії допустив злісне порушення при лише 2 заохоченнях, що в сукупністю з уникненням від виконання соціально корисної роботи, тяжкістю вчиненого насильницького злочину, за який відбуває покарання, вину у вчиненні якого заперечував, не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання та доведення засудженим вже свого виправлення. Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення виправлення і такою має бути поведінка кожного із засуджених, сумлінне ставлення до праці може свідчити, що ОСОБА_5 стає або навіть став на шлях виправлення (що, зокрема, є підставою для застосування положень ст. 82 КК України), однак не є достатнім для висновку, що він вже довів своє виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1