Дата документу 24.10.2023Справа № 643/1721/20
Провадження № 1-кп/554/397/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003997 від 22.07.2019 рокуза обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

І. Обвинувачення, визнане судом доведеним та кваліфікація діяння

1.1 22 липня 2019 року, близько о 11 год 40 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи на території міського кладовища № 3, що вул.Академіка Павлова, 88-Б у м.Харкові, побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_4 , яка йшла по алеї, умисно, з корисливих мотивів, вчинив на неї напад з метою заволодіння її майном, який був поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме заздалегідь взяв цеглину та, підійшовши до потерпілої ззаду, наніс нею удар по голові, в область потилиці. Від таких дій ОСОБА_4 втратила рівновагу та присіла на ліве коліно, а ОСОБА_7 у цей час шляхом ривка зробив спробу заволодіти сумкою, яку та тримала через плече, однак не зміг цього зробити.

1.2 далі він, перебуваючи позаду, для подолання опору потерпілої, закрив їй рота рукою та потягнув до кущів, де обоє впали на землю, від чого та почала голосно кричати та кликати на допомогу через реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також можливість втратити власне майно, а саме жіночу шкіряну сумку (клатч VT-8273-1-grey) через плече, сірого кольору, з позначенням торгової марки «Vito Torelli», вартістю 1166 грн, в якій знаходилися жіночий шкіряний гаманець сірого кольору з позначенням торгової марки « FASHION & CLASSIC only you Just you», вартістю 360 грн, грошові кошти в розмірі 2700 грн, мобільний телефон торгової марки «Leeco Le 2», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI -2: НОМЕР_2 в корпусі рожевого кольору, вартістю 2450 грн із стартовими пакетами мобільних операторів «Лайф» та «Київстар», без вартості, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_4 .

1.3 внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на голові, садна на лівій нозі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6-ти днів, але не більше 3 тижнів (21 дня).

1.4 за таких обставини дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

ІІ. Позиція сторін

2.1 на підтвердження пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ч.1 ст.187 КК України стороною обвинувачення подано докази, які містилися в показаннях потерпілої, свідків, у письмових та речових доказах, які безпосередньо досліджені в ході судового розгляду.

2.2 виступаючи в судових дебатах прокурор вважала, що надані нею докази повністю доводять інкриміноване ОСОБА_7 вищевказане кримінальне правопорушення та просила суд призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

2.3 обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та не заперечуючи факту спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , які спричинили короткочасний розлад здоров`я, повідомив суду, що зробив це з необережності, за що не передбачена кримінальна відповідальність.

2.4 по обставинах подій ОСОБА_7 показав суду, що 22 липня 2019 року, близько о 11 год 40 хв, він проходив через територію міського кладовища № 3, що вул. Академіка Павлова, 88-Б у м.Харкові. Боячись нападу бродячих собак, він знайшов цеглину, з якою пройшов через кладовище і коли зрозумів, що небезпека минула, бо собак не було, викинув її в кущі. У цей час там перебувала ОСОБА_4 , яку він не помітив, і він з необережності попав їй у голову, від чого та почала кричати. Він підбіг до неї, хотів надати допомогу, однак розхвилювався, відчув страх і через це утік. Вибігши за територію кладовища і відійшовши на незначну відстань, він був затриманий перехожими. Він не мав наміру заволодіти майном ОСОБА_4 та таких спроб не вчиняв.

2.5 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 у ході судового розгляду та під час дебатів висловив своє твердження про невинуватість підзахисного, оскільки доказ у вигляді висновку судового медичного експерта є неналежним доказом, тому що тимчасовий доступ до медичної документації потерпілої, на підставі якого він був складений, не надавався, така документація не визнавалася речовим доказом. При призначенні експертизи, обвинуваченому не роз`яснили його право заявити відвід експерту, він був позбавлений можливості поставити на вирішення експертизи свої питання. Висновок експерта не містить посилань на методику, якою користувався експерт. Диск із відеозаписом території кладовища є неналежним доказом у справі, оскільки визнаний речовим доказом в іншому провадженні, а також вилучався без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ, огляд чи обшук. Майно потерпілої, яким нібито заволодів обвинувачений, не визнано речовим доказом. При проведенні слідчого експерименту з потерпілою не було досконало відтворено обстановку вчинення правопорушення, оскільки для цього використовувалося не місце події, а інше приміщення.

ІІІ. Докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обставин кримінального провадження та їх оцінка

3.1 відповідно до ст.94 КПК України кожен доказ повинен бути оцінений з точки зору належності, допустимості і достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

3.2 у ст.85 КПК України належність доказів відображає положення про те, що на підставі цих даних установлюється наявність чи відсутність фактів і обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст.86 КПК України допустимість доказів означає отримання фактичних даних у встановленому законом порядку.

3.3 щодо ознаки достовірності доказів, то вона закладена у розумінні фактичних даних як правдивих відомостей. Під достатністю слід розуміти сукупність належних та допустимих фактичних даних, які у своїй єдності забезпечують відображення всіх елементів предмета доказування та приводять до висновку про доведеність (недоведеність) обставин кримінального провадження, тоді як критерій взаємопов`язаності слід розглядати з тієї позиції, що докази не повинні суперечити один одному чи створювати неоднозначне уявлення про ті чи інші факти.

3.4 потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що 22 липня 2019 року, близько 11 год 40 хв вона перебувала на території міського кладовища № 3. Йдучи по алеї вона відчула, як ззаду до неї підійшов раніше незнайомий чоловік, яким виявився ОСОБА_7 , та цеглиною наніс удар по її голові, в область потилиці. Від цього вона, відчувши біль, присіла на ліве коліно, а він відразу ж з силою смикнув за ремінець сумки, яку вона тримала при собі через плече та ривком зробив спробу відібрати її, що йому не вдалося зробити. У цій сумці знаходилися належні їй речі у вигляді жіночого шкіряного гаманця, грошові кошти в розмірі 2700 грн, мобільного телефона торгової марки «Leeco Le 2» із стартовими пакетами мобільних операторів «Лайф», «Київстар», паспорт громадянина України та картка платника податків на її ім`я. Далі ОСОБА_7 почав закривати їй рукою рота, щоб вона не кричала та в ході цього вони разом впали на землю. Це дало їй змогу почати кричати та кликати на допомогу, від чого він злякався та втік. Через отримані тілесні ушкодження вона перебувала на стаціонарному лікуванні.

3.5 свідок ОСОБА_8 суду показав, що 22 липня 2019 року, близько 11 год 40 хв перебував на службі в пожежній частині № 5, яка розташована біля міського кладовища. Вийшовши на подвір`я, він почув жіночий крик, який лунав з кладовища. Далі побачив чоловіка, який переліз через паркан і побіг через територію пожежної частини. Він покликав колег, щоб наздогнати його. Відразу ж вони побачили дівчину, якою виявилася ОСОБА_4 , яка перебувала у схвильованому стані та повідомила, що щойно незнайомий чоловік вдарив її цеглиною по голові, повалив на землю та намагався відібрати сумку з особистими речами. По опису він зрозумів, що то був той самий чоловік, який перелазив через паркан. Далі до нього під`їхав хлопець на мопеді та повідомив, що невідомий чоловік намагався відібрати в нього мопед. Після цього він з колегами почали пошуки цього чоловіка та через незначний час виявили його на вулиці. Ним виявився ОСОБА_7 , який при затриманні опору не чинив.

3.6 свідок ОСОБА_9 показав, що 22 липня 2023 року близько 11 год 00 хв він, перебуваючи за місцем свого проживання, почув жіночий крик, який лунав з кладовища. Через це він на мопеді проїхав туди і зустрів раніше незнайому ОСОБА_4 , яка повідомила, що щойно невідомий чоловік вчинив на неї напад, вдаривши цеглиною по голові. Разом з працівниками пожежної частини вони почали переслідувати нападника і через незначний час виявили його на вулиці та затримали. Ним виявився ОСОБА_7 , який при затриманні опору не чинив.

3.7 22.07.2019 ОСОБА_4 звернулася із заявою до правоохоронних органів з вимогою притягнути до кримінальної відповідальності чоловіка, який в цей день на кладовищі вдарив її цеглиною по голові (а.с.35 тому № 2).

3.8 відповідно до рапорта старшого інспектора Московського ВП ГУНП в Харківській області, 22.07.2019 о 16:56 до служби «102» надійшло повідомлення від лікаря бригади №404 про те, що у ОСОБА_4 діагноз встановлено ЗЧМТ, забій м`яких тканин потиличної області та яка пояснила, що отримала удар від невідомого чоловіка (а.с.37 тому № 2).

3.9 відповідно до консультативного висновку лікаря - спеціаліста від 22.07.2019, у ОСОБА_4 встановлено діагноз: забій м`яких тканин потиличної ділянки праворуч (а.с.39 тому № 2).

3.10 висновком судової медичної експертизи №354п/п-с від 22.07.2019 встановлено, що у ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин та синця на голові, які виникли від дії тупих твердих предметів за механізмом тертя-ковзання. По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п.2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження могли бути отримані в термін, вказаний потерпілою (а.с.36 тому №2).

3.11 у ході проведення слідчого експерименту від 11.09.2019 потерпіла ОСОБА_4 підтвердила раніше надані нею показання та відтворила спосіб та механізм нанесення їй тілесних ушкоджень, про що судом досліджено протокол від 11.09.2019 та фототаблицю до нього ( а.с.37 46, 51 -55 тому № 2).

3.12 висновком експерта №09/1313-С/2019 встановлено, що обставини, на які послалася ОСОБА_4 в ході проведення з нею слідчого експерименту в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним у частині способу та механізму спричинення, їй тілесних ушкоджень (а.с.51 -55 тому № 2).

3.13 відповідно до даних медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 17489, остання перебувала на стаціонарному лікуванні в МКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги із 25.07.2019 року по 16.08.2019 року (а.с.54 тому № 2).

3.14 Комунальним підприємством «Ритуал» на запит слідчого направлено відеозапис з камер спостереження щодо подій, які сталися 22.07.2019 року у період часу з 11.30 до 12.00 на території міського кладовища № 3 (а.с.66 тому № 2).

3.15 в ході проведеного огляду речей, а саме наданого КП «Ритуал» CD-R диску, на якому містився відеозаписи з території міського кладовища №3 у період часу з 11-30 до 12-00 22.07.2019, встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на території кладовища, підняв з землі предмет зовні схожий на цеглину. Далі, оглядаючись по сторонам, пішов по доріжці в напрямку центральної алеї та різко відійшов у сторону. Після цього зафіксовано ворушіння гілок дерева. Об 11:44:47 вбачається, що на даній доріжці стоїть дівчина, зовні схожа на потерпілу ОСОБА_4 , а позаду неї ОСОБА_10 , який схопив її та почав намагатися повалити її на землю. Далі вони обоє впали, про що судом досліджено протокол від 15.08.2019, фототаблицю та безпосередньо переглянуто відеозапис (а.с.67 74, 75 тому № 2).

3.16 під час пред`явлення особи для впізнання, свідок ОСОБА_9 впізнав особу під номером 2, як ОСОБА_7 , якого він затримав (а.с.76 78 тому № 2).

3.17 під час пред`явлення особи для впізнання, потерпіла ОСОБА_4 впізнала особу під номером 3, ОСОБА_7 , як особу, який 22 липня 2019 року, близько о 11 год 40 хв, на території міського кладовища № 3 здійснив на неї напад з метою відібрати в неї сумку з цінними особистими речами, нанісши удар сокирою по голові, про що судом досліджено протокол від 15.01.2020 та фототаблицю до нього (а.с. 79 83 тому № 2).

3.18 15.01.2020 слідчим проведено огляд мобільного телефону торгової марки «Leeco Le 2», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI -2: НОМЕР_2 в корпусі рожевого кольору, на дві сім картки, в якому наявні сім - картки операторів «Київстар», «Лайф», жіночої шкіряної сумки (Клатч VT-8273-1-grey) через плече, сірого кольору, з позначенням торгової марки « Vito Torelli», жіночого шкіряного гаманця сірого кольору, з позначенням торгової марки «FASHION & CLASSIC only you Just you», ідентифікаційний код № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.85 тому № 2).

3.19 відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 10 від 16.01.2020 вартість мобільного телефону торгової марки «Leeco Le 2» становить 2450, 00 грн, жіночої шкіряної сумки (Клатч VT-8273-1-grey) 1166,00 грн, жіночого шкіряного гаманця сірого кольору, з позначенням торгової марки «FASHION & CLASSIC only you Just you» - 360,00 грн (а.с. 95 97 тому № 2).

3.20 із даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.01.2020 року слідує, що свідок ОСОБА_11 впізнав особу під номером 2, як ОСОБА_7 , який 22.07.2019 біг зі сторони кладовища через пожежну частину в той час, коли кричала жінка (а..с 98 100 тому № 2).

3.21 із даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.01.2020 року слідує, що свідок ОСОБА_8 впізнав особу під номером 3, як ОСОБА_7 , який 22.07.2019 біг зі сторони кладовища через пожежну частину в той час, коли кричала жінка (а.с 101 -103 тому № 2).

ІV. Аналіз, оцінка доказів судом

4.1 досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 в частині доведеного обвинувачення, суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення в справі.

4.2 суд знаходить неспроможними та такими, що суперечать доказам, дослідженим у судовому засідання, показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що тілесні ушкодження він спричинив ОСОБА_4 з необережності, за що не передбачена кримінальна відповідальність.

4.3 так, судом допитана потерпіла ОСОБА_4 , яка відразу ж, після вчинення нападу на неї, 22 липня 2019 року звернулася із відповідною заявою до правоохоронних органів. Крім того остання описала особу нападника, після чого після його затримання впізнала його. У ході досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 надавала незмінні, детальні показання по обставинах вчинення стосовно неї злочину, підтвердила їх при слідчому експерименті, що в сукупності з іншими дослідженими доказами відповідає фактичним обставинам, встановленим судом.

4.4 судом переглянуто відеозапис, на якому зафіксовано територію кладовища, де ОСОБА_7 сперш підшукав цеглину, а потім дочекався не лише часу для нападу на потерпілу, а й відсутність інших осіб у тій частині кладовища та цілеспрямовано пішов у напрямку, де та була. Саме така поведінка обвинуваченого спростовує його показання в тій частині, що він, нібито озброївся цеглиною від нападу собак, та вказує на цілеспрямованість дій, направлених на вчинення злочину стосовно потерпілої.

4.5 показання ОСОБА_4 не суперечили висновку судового медичного експерта в частині способу та механізму заподіяння їй тілесних ушкоджень. До того ж за версію обвинуваченого він з необережності кинув цеглину в голову потерпілій, у той час як в неї був наявним ще синець на нозі, який утворився від падіння, про що та відразу повідомила. Переглянутий судом відеозапис не містить даних про те, що ОСОБА_7 кидав цеглину, а навпаки, тримаючи її в руці, пішов в напрямку місця, де перебувала ОСОБА_4 .

4.6 при цьому суд акцентує увагу на поведінці ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення, який не змігши подолати опору потерпілої, з місця події відразу ж втік, переліз через паркан, не вживав жодних заходів для надання їй допомоги, що вказує на приховування ним слідів злочину та намагання бути невикритим.

4.7 крім того, відповідає обставинам справи той факт, що потерпіла мала при собі цінні речі у вигляді жіночої сумочки та особистих речей в ній, вказала, що після нанесення цеглиною по голові, обвинувачений намагався заволодіти ними, що безумовно, на думку суду, вказує на корисливий мотив його дій.

4.8 таким чином, досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 , суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення в справі.

4.9 з цих підстав суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 щодо визнання висновку судового медичного експерта неналежним доказом, тому що тимчасовий доступ до медичної документації потерпілої, на підставі якого він був складений, не надавався, така документація не визнавалася речовим доказом.

4.10 судом досліджено вказаний вище висновок експерта, будь яких сумнівів у його достовірності він не містить, відповідає вимогам Закону. Діючим КПК не визначено обов`язкового порядку для надання в розпорядження експерта медичної документації, оскільки така документація може надаватися самим потерпілим, що в даному випадку і мало місце. При цьому речовим доказом у цій справі є висновок судової медичної експертизи, а не медична документація на підставі якої він отриманий.

4.11 доводи захисника в частині не роз`яснення обвинуваченому його права заявити відвід експерту та він був позбавлений можливості поставити на вирішення експертизи свої питання не витримують критики, оскільки ОСОБА_7 не скористався такими правами та жодних клопотань з цього приводу ні слідчому, ні суду не заявляв.

4.12 як встановлено, Комунальним підприємством «Ритуал» на запит слідчого направлено відеозапис з камер спостереження щодо подій, які сталися 22.07.2019 року у період часу з 11.30 до 12.00 на території міського кладовища № 3, даний запис оглянуто, долучено до справи.

4.13 тобто, слідчий не позбавлений можливості отримувати речові докази добровільно від особи, у володінні якої вони знаходяться.

4.14 до того ж, обвинувачений ОСОБА_7 заявив суду, що на даному відеозаписі зафіксований він, у час, дату та місці, які відповідають даним обвинувального акту. Тобто, будь якої фальсифікації, неточності даний відеозапис не містить.

4.15 доводи про не визнання майна потерпілої, яким нібито заволодів обвинувачений, речовим доказом спростовані відповідною постановою слідчого від 15.01.2020 року, яка наявна на а.с.92 тому № 2.

4.16 при проведенні слідчого експерименту потерпіла підтвердила надані нею раніше показання, показавши спосіб та механізм спричинення їй тілесних ушкоджень. Доводи захисника про те, що при проведенні слідчого експерименті з потерпілою не було досконало відтворено обстановку вчинення правопорушення, оскільки для цього використовувалося не місце події, а інше приміщення суд до уваги не приймає, оскільки метою даного слідчого експерименту було встановлення способу та механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, а не визначення місця нападу на неї, яке до того ж підтвердив і обвинувачений.

4.17 таким чином, суд приходить до висновку, що саме умисними діями ОСОБА_7 було вчинено напад на потерпілу з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), а тому його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.187 КК Українидоведена повністю поза розумним сумнівом.

4.18 при прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

4.19 визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 неспроможними та суперечливими, суд розцінює його поведінку як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намаганням зменшити собі покарання.

V. Мотиви щодо призначення покарання ОСОБА_7 .

5.1 обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

5.2 згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

5.3 особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

5.4 судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено тяжке кримінальне правопорушення, він є особою раніше несудимою, офіційно не працював, підтримує соціальні зв`язки з батьками, за місцем проживання характеризується посередньо, заподіяну шкоду потерпілій не відшкодував, на обліку в лікаря - психіатра, - нарколога, - невролога не перебуває.

5.5 таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, характеристику його особи, вік, майновий стан, поведінку як під час вчинення кримінального правопорушення, так і після цього, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставини, а тому приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

6.1 відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

6.2 потерпілою ОСОБА_4 заявлено в справі цивільний позов про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, яку вона оцінила в 100000 грн.

6.3 позов мотивований тим, що внаслідок вчинення протиправних дій їй було завдано моральну шкоду, яка виразилася у стражданнях, які вона переживала через спричинення їй тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ, пережитий фізичний біль, страх, схвильованість, побоювання за своє життя та здоров`я. Через це вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 25.07.2019 року по 16.08.2019 року через значне погіршення стану здоров`я, відновлення якого потребувало тривалого часу. Крім того, у той період часу її малолітня дитина перебувала без материнського догляду, звичний спосіб життя змінився.

6.4 обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав, вважаючи що умисні ушкодження потерпілій завдав з необережності.

6.5 статтями 1167 та 1168 цього ЦК України визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

6.6 розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

6.7 за результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_7 було завдано моральну шкоду потерпілій ОСОБА_4 .

6.8 така шкода виразилися у завданих їй душевних стражданнях, а саме вона переживала через спричинення їй тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ, пережитий фізичний біль, страх, схвильованість, побоювання за своє життя та здоров`я. Потерпіла тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні з 25.07.2019 року по 16.08.2019 року через значне погіршення стану здоров`я, відновлення якого потребувало також тривалого часу. Крім того, у той період часу її малолітня дитина перебувала без материнського догляду, звичний спосіб життя змінився, що негативно відобразилося на її психічному стані.

6.9 одночасно суд враховує майновий стан обвинуваченого, який на теперішній час офіційно не працює, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 60000 грн.

6.10 долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

6.11 процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

6.12 з метою забезпечення належного виконання обвинуваченим ОСОБА_7 призначеного покарання, яке він зобов`язаний відбувати реально, уникнення ризиків, пов`язаних із ухиленням від суду та продовження ним злочинної діяльності, до набрання вироком законної сили, стосовно нього слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяця.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати після набрання вироком законної сили, з моменту його фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну місця проживання та /або місця роботи;

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 60000 (шістдесят тисяч) гривень 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: мобільний телефон, шкіряну сумку, жіночий гаманець повернути потерпілій ОСОБА_4 ,

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1