Єдиний унікальний № 371/1135/20
Номер провадження № 1-кп/371/117/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2023 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миронівка Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000023 від 05.08.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Белоомут російської федерації, громадянина України, не одружений, дітей на утриманні не має, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою; АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в липні 2020 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, копаючи металобрухт на відкритій ділянки місцевості, що в с. Зеленьки Миронівського району Обухівського району Київської області, поблизу трансформаторною підстанцією « КТП - 38», виявив суміш вибухової речовини - тротилу та двохосновного нітроцелюлозного пороху, який відноситься до метальних вибухових речовин. Для того, щоб переконатися в тому, що знайдена суміш є вибуховою речовиною, ОСОБА_4 відламав від неї частину та підпалив її.

Переконавшись, що знайдена речовина є вибуховою речовиною ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з вибуховими речовинами переніс знайдену суміш вибухової речовини - тротилу та двохосновного нітроцелюлозного пороху, який відноситься до метальних вибухових речовин, до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 та сховав в будинку, чим порушив вимоги пунктів 1, 2, 3, 6, п. п. 2 п. 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 938 (надалі - Положення), пунктів 2.1., 8.1., 8.9., 9.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, пунктів 1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадянських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» затверджених Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471-XII.

21.08.2020 в період часу з 13 год. 55 хв. до 14 год. 50 хв. під час обшуку житлового будинку, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , й знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено твердоподібну речовину коричневого кольору.

Згідно з висновком експерта № 15-67/11-1/575 від 10.09.2020 надані на дослідження грудки речовин коричневого кольору, які знаходяться в паперовому конверті «ПАКЕТ №1» та спеціальному сейф - пакеті №АВ 1005265 є сумішшю вибухової речовини - тротилу та двохосновного нітроцелюлозного пороху, який відноситься до метальних вибухових речовин.

Маса речовини, що надана на дослідження в спеціальному сейф - пакеті №АВ1005265 становить 147,2 г, маса речовини, що надана в паперовому конверті «ПАКЕТ №1» - 3,2 г.

Надані на дослідження речовини придатні до вибухового перетворення у вигляді горіння та придатні до вибуху за певних обставин, а саме при застосуванні потужного засобу ініціювання або при розміщенні їх в щільно закритій міцній оболонці.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні незаконного придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Та пояснив , що точної дати він не пом`ята в 2020 році шукаючи метал знайшов зазначену суміш. Після відламав від неї частину та підпалив її вона загорілась. Приніс її до дому та зберігав, під час обшуку працівниками поліції було вилучено дану речовину. Щиро розкаявся у вчиненому. Просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, також документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд розцінює показання ОСОБА_4 , як належні, допустимі та достатні докази його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України як вчиненні незаконного придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вчинив тяжкий злочин, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, суд доходить висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 ,та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, не обирати

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 2942, 10 гривень висновок експерта від 10.09.2020 № 15-67/11-1/575, в розмірі 1961,40 гривень висновок експерта від 08.10.2020 № 11-2/5270.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області Київської області від 02 вересня 2020 року тверду речовину коричневого кольору, речовину рослинного походження зеленого кольору, три паперових згортка з вмістом речовини рослинного походження, три паперових згортка з вмістом речовини рослинного походження, паперовий згорток та стебло рослини, зовні схожі на коноплю, пристрій для куріння канабісу, який складається з двох пластикових пляшок та ковпака, предмет прямокутної форми, в якому містяться предмети з нашаруванням речовини білого кольору, зовні схожі на психотропну речовину амфетамін - скасувати.

Речові докази - 0,5 гр. твердо подібної речовини коричневого кольору, яку поміщено до паперового конверта з написом «Пакет №1», частина твердо подібної речовини коричневого кольору, яку поміщено до спеціального пакету АВ 1005265, які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області знищені на підставі акту від 04.09.2020 року №45-200

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1