ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2022 під №0000807, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України уважається таким, що не має судимості,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_9 17 грудня 2022 року близько 19 години 50 хвилин, більш точного часу судом не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщені квартири АДРЕСА_3 , під час сварки із ОСОБА_12 , з яким вони спільно вживали алкоголь, у ході бійки та боротьби, діючи умисно, із раптово виниклим умислом, маючи на меті заподіяння смерті потерпілому, взяв до руки кухонний ніж, трьома ударами якого, спрямованими у область життєво важливих органів, наніс останньому тілесні ушкодження у вигляді трьох проникаючих поранень: поранення передньої поверхні нижньої третини грудної клітки зліва із раною №1 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням 6-го ребра, наскрізь навколосерцевої сумки і серця та діафрагми і печінки, а також передньої стінки шлунку; проникаюче поранення бічної поверхні нижньої третини грудної клітки зліва із раною №2 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням м`язів 8-го міжреберного проміжку, діафрагми та селезінки; проникаюче поранення лівої пахвової западини із раною №3 в даній області та раненим каналом від неї, що проходить із ушкодженням м`язів 8-го міжреберного проміжку та легені, крововиливи у тканини по ходу раневих каналів, крововилив в лівій грудній порожнині (1500 мл), крововилив у черевній порожнині (500 мл), які, згідно з висновком експерта від 08.03.2023 під №05-6-02/363, за небезпекою для життя в момент заподіяння відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, унаслідок яких ОСОБА_12 помер на місці. Смерть ОСОБА_12 перебуває у прямому причинному зв`язку із даними ушкодженнями.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Надав суду показання, вказавши, що з покійним ОСОБА_12 він знайомий із дитинства, приятелював із ним, разом працювали на пилорамі. Іноді, до одного разу в тиждень, спільно вживали алкоголь, або на роботі, або у нього (обвинуваченого) вдома. 17 грудня 2022 року о 13 годині він зателефонував ОСОБА_12 та запропонував зустрітися і випити вина. Домовилися зустрітися о 14 годині біля магазину «ПУЛІС». Зустріч відбулася, після чого вони разом пішли на залізничну станцію ім. Шевченка у м. Сміла. Там у аптеці ОСОБА_12 придбав три флакони спирту ємністю по 100 мл кожен. Він (обвинувачений) придбав 0,5 л напою «Кока-кола». ОСОБА_12 вжив невелику кількість спирту. О 15 годині вони прийшли додому до обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 , де вони вжили по 100 грамів розведеного з водою спирту. О 16 годині вони знову пішли до станції ім. Шевченка, де обвинувачений придбав у аптеці ще 100 мл спирту. Після цього, ОСОБА_12 пішов додому за тютюном, а він сам пішов до своєї квартири. О 19 годині ОСОБА_12 зателефонував і запитав, чи він ще вдома, після чого прийшов до його квартири. Обвинувачений відчинив йому двері і впустив до квартири. Він (обвинувачений) йшов попереду, а ОСОБА_12 позаду. У цей момент він відчув удар в голову, від якого упав на спину до середини кімнати та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то ОСОБА_12 сидів на дивані та із кимось розмовляв по телефону, а потім сів на нього і почав бити кулаками в обличчя, намагався відкусити ланцюжок, який був у нього (обвинуваченого) на шиї. Він почав відповзати, але ОСОБА_12 його не відпускав, кусав, зокрема за ніс. Він (обвинувачений) дотягнувся рукою до тумбочки, правою рукою взяв із неї кухонний ніж, яким двічі ударив ОСОБА_12 . Куди саме наносив удари - не дивився. У момент нанесення ударів він уже піднявся на ноги. ОСОБА_12 також стояв на ногах, однак після ударів ножем той упав на спину та почав видавати неприродні звуки. Після цього він відразу телефоном викликав поліцію та швидку. Удар по голові, від якого ОСОБА_9 втратив свідомість, ОСОБА_12 наніс йому цеглиною, яку підібрав у коридорі (у квартирі ішов ремонт). Це він зрозумів після того, як прийшов до тями. У день події вони з потерпілим не сварилися, останній був доброю людиною. Поліцейським він відразу пояснював, що діяв захищаючись. Під час слідчого експерименту взуття потерпілого знаходилося на батареї опалення. У ході бійки він також укусив потерпілого за пальця. Удар цеглиною прийшовся йому в область лоба, від якого сталося розсічення шкіри і яке пізніше зашивали в лікарні, куди його доставили поліцейські. Не знає якою рукою ОСОБА_12 тримав цеглину, коли наносив удар. Цеглину він (обвинувачений) не чіпав. Цивільного позову не визнає.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні надала показання та вказала, що покійний ОСОБА_12 є її сином. З обвинуваченим вона не знайома. Із сином ОСОБА_12 вони проживали разом у одній квартирі. Останнім часом син працював на пилорамі. Має кілька освіт, зокрема юридичну. Спиртного син удома не вживав, у стані алкогольного сп`яніння не приходив, друзів не запрошував. У день події 17 грудня 2022 року близько 14 години, після розмови із кимось по телефону, він пішов із квартири, а куди - їй не відомо. У той день він скоріш за все додому вже не повертався. Вона сама повернулася додому близько 19 години, а перед цим була на роботі. Побачила у себе в телефоні пропущений виклик від сина, а тому зателефонувала йому. Це було о 19 годині 25 хвилин. Син підняв слухавку та сказав, що «вже не важливо» і відімкнувся. Пізніше з вікна квартири вона побачила як проїздили два поліцейських автомобіля. Уранці працівники поліції повідомили їй, що син загинув. Він був дуже доброю людиною, займався спортом. Цивільний позов підтримала та просила його задовольнити.

За клопотанням сторони обвинувачення у судове засідання були викликані та допитані як свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні повідомила, що працює фельдшером швидкої допомоги. Із потерпілою та обвинуваченим не знайома, останнього бачила лише на місці події. 17 грудня 2022 року близько 20 години 30 хвилин надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_4 . Коли карета швидкої медичної допомоги прибула на місце, то там уже були працівники поліції. Всередині квартири було багато слідів крові. Потерпілий лежав на підлозі із ножовими пораненнями, як пізніше з`ясувалося було три поранення. Обвинувачений у цей час був у кайданках. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак поводив себе адекватно. Візуально у обвинуваченого були на тілі садна, сліди крові, зокрема на руках. На місці йому була надана допомога, оброблені рани. Рани обробляв фельдшер ОСОБА_17 . У кімнаті, в якій на підлозі лежав потерпілий, на столі стояв посуд. У квартирі було не прибрано. Також у кімнаті, де лежав потерпілий, на підлозі знаходилася цеглина. Обвинувачений розповідав, що вони із потерпілим билися, останній його ударив цеглиною, після чого він почав захищатися та наніс потерпілому тілесні ушкодження. До місця події вони їхали 10 хвилин, оскільки виклик був на вулицю, а виявилося що це провулок. Коли вона оглядала потерпілого та констатувала смерть потерпілого, тіло вже було холодне. Футболка була задерта до грудей, а штани трішки приспущені. Під час огляду одяг з потерпілого не знімали, зокрема взуття чи біжутерію. Обвинувачений не заперечував проти знаходження в квартирі працівників поліції. Тіло потерпілого лежало головою до дверей, а цеглина знаходилася біля дверної пройми.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що працює майстром на пилорамі ТОВ «Проліс-18». З ОСОБА_9 він знайомий, останній деякий час (1 - 2 місяці) працював із ним на пилорамі. З покійним ОСОБА_12 так само знайомий, але той працював більше, десь півроку. Обвинувачений іноді не виходив на роботу, одного разу прийшов у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим не був допущений до роботи. Агресивності у нього не спостерігав. З потерпілим вони працювали на різних ділянках. Потерпілого охарактеризував винятково з позитивної сторони, як добру та сумлінну в роботі людину.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні повідомив, що працює на пилорамі, де і познайомився із обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_12 . Проживає близько 1,5 року у товариша в квартирі №19 будинку , в якому проживає і обвинувачений. Іноді ОСОБА_9 запрошував його до себе у квартиру для спільного вживання алкоголю. Квартира, в якій він проживає, суміжна через стіну із квартирою обвинуваченого, а тому він чув, що до ОСОБА_9 нерідко приходили компанії. 17 грудня 2022 року він прийшов додому з роботи після 18 години та готував вечерю. До нього завітав правоохоронець та повідомив, що сталося вбивство. Перед тим гучного шуму він не чув, лише чув звуки розмов, але не зрозуміло з якої конкретно квартири. У той день ОСОБА_9 і ОСОБА_12 він не зустрічав. Після візиту працівника поліції він виходив на вулицю зустріти дівчину, бачив патрульні автомобілі. Із ОСОБА_12 у всіх на роботі були нормальні стосунки, він був дружньою людиною. Ніколи не бачив, щоб останній проявляв агресію. Можливо його (свідка) іще не було вдома, коли сталася подія.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні повідомила, що з потерпілим та обвинуваченим не знайома. Працює близько десяти років на посаді завідувача у аптеці «Надія», що по вул. Шевченка, 16, у м. Сміла. У продажу в аптеці є розчин спирту для поверхневого застосування. Обвинувачений на обличчя їй знайомий, однак не знає за яких обставин його бачила. Їй не запам`яталося, щоб хтось у середині грудня 2022 року приходив у аптеку купувати спиртовий розчин, хоча його купують часто, в пляшечках по 100 мл. Вона постійно працює на касі, однак не впевнена, що 17 грудня 2022 року була на роботі.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні повідомив, що працює фельдшером виїзної бригади швидкої допомоги. 17 грудня 2022 року близько 20 годин 30 хвилин надійшло повідомлення про виклик швидкої на АДРЕСА_6, номера будинку не пам`ятає. Але це виявилася невірна адреса. Після зв`язку із диспетчером та ініціатором виклику було з`ясовано, що адреса виклику знаходиться не по вулиці, а по провулку із тим же найменуванням. Дісталися до адреси за 10-15 хвилин. Поліція приїхала одночасно із ними, заходили у квартиру позаду поліцейських. У квартирі був присутнім обвинувачений, а також покійний ОСОБА_12 . Обстановка в квартирі була неохайна, світла в кімнаті, де знаходився обвинувачений, не було. Освітлення падало із двох сусідніх кімнат. Відносно вхідних дверей обвинувачений знаходився у ближній кімнаті, а тіло потерпілого лежало подалі, у іншій. У коридорі на підлозі були сліди крові. Він (свідок) бачив ніж у тій кімнаті, де знаходилося тіло, однак точного місцезнаходження цього предмету не згадав. Це був кухонний ніж із коричневою рукояткою. На ньому були сліди крові. Труп лежав обличчям догори, головою до дверної пройми. На трупі були колоті рани грудної клітки зліва. Одна нижче, а інша - вище. ОСОБА_9 розповідав, що вони з потерпілим спільно вживали алкоголь, між ними виникла суперечка, у ході якої він (обвинувачений), обороняючись, наніс потерпілому тілесні ушкодження, ударивши ножем. Стверджував неодноразово, що захищався. Від обвинуваченого був відчутний запах алкоголю. У останнього було садно на лобній ділянці голови зліва, йому була надана первинна допомога (бинтуванням). Ушкоджень носа чи інших видимих травм не пам`ятає. Із документів на місці він оформив тільки карту виїзду. Трупного заклякання у потерпілого не спостерігалося. Трупних плям не спостерігали, оскільки мало місце значне забруднення кров`ю.

Від допиту решти свідків, зокрема свідка ОСОБА_18 , прокурор відмовилася, зважаючи на доведеність, на думку прокурора, позиції сторони обвинувачення, про що заявила в судовому засіданні 05 жовтня 2023 року.

На підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, процесуальні рішення, документи та інші матеріали, які безпосередньо досліджені судом, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні від 17 грудня 2022 року під №0000807, відповідно до даних якого 17 грудня 2022 року до вказаного реєстру внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України за фабулою: «17.12.2022 близько 19 год. 50 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сварки, умисно з метою вбивства наніс два удари ножем в тулуб ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті отриманих тілесних ушкоджень останній помер на місці події» (т.1 а.п.1-2);

- рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 від 18 грудня 2022 року, відповідно до даних якого, 17 грудня 2022 року о 19 годині 52 хвилини надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 17 грудня 2022 року о 19 годині 51 хвилині за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив, що на нього напав відомий чоловік ОСОБА_20 , вдарив цеглиною, кусав заявника, заявник, захищаючись ножем, вдарив цього чоловіка, куди не назвав. Подія в квартирі заявника, чоловік, в якому стані невідомо, зі слів заявника він (клекоче та хрюкає). Кинув слухавку. ШМД 69. Заявник тел.НОМЕР_2. Рапорт зареєстрований у журналі єдиного обліку 17 грудня 2022 року під №12259 (т.1 а.п.3);

- протокол огляду від 17 грудня 2022 року із додатками: флеш носієм, таблицею зображень, відповідно до даних якого слідчим 17 грудня 2022 року в період часу з 23 години 06 хвилин по 01 годин 59 хвилин 18 грудня 2022 року, у присутності понятих та спеціалістів, з використанням цифрової відеокамери проведено огляд квартири АДРЕСА_3 , в ході якого, серед іншого, виявлено труп особи чоловічої статі з проникаючими пораненнями грудної клітки та іншими ушкодженнями, ніж загальною довжиною 33 см з плямами речовини бурого кольору та ін. Під час огляду місця події вилучено: скляну пляшку з під горілки «Green Day», дві скляні чарки, дві чашки, мобільний телефон «Huaway», мобільний телефон «LG», цеглина із слідами РБК (речовина бурого кольору), портсигар з РБК, ніж зі слідами РБК, три змиви РБК, зрізи нігтів трупа ОСОБА_12 , змиви з долоней трупа ОСОБА_12 , п`ять зразків волосся трупа ОСОБА_12 . Запис цієї слідчої дії на флеш носії, здійснений за допомогою відеозаписувального технічного засобу, відтворений та переглянутий у судовому засіданні під час судового розгляду (т.1 а.п.4-21);

- лікарське свідоцтво про смерть від 19 грудня 2022 року №363, згідно з даними якого смерть ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , настала ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , причина смерті: малокровність внутрішніх органів, проникаючі поранення грудної клітки від використання гострого предмета з метою вбивства чи нанесення тілесних ушкоджень. (т.1 а.п.22);

- висновок судово-медичної експертизи трупа від 08 березня 2023 року №05-6-02/363, згідно з даними якого: 1. Смерть ОСОБА_12 настала від проникаючих поранень грудної клітки, які супроводжувалися масивною кровотечею після ушкодженнями її органів і ушкодження прилеглих органів черевної порожнини та отяготилося гострою крововтратою із недокрів`ям судин внутрішніх органів. 2. Ступінь прояву трупних явищ дозволяє думати про те, що із моменту до моменту дослідження трупа в моргу пройшло більше 24 годин. 3. При судово-медичній експертизі трупа виявлена наступні ушкодження: А) Проникаюче поранення передньої поверхні нижньої третини грудної клітки зліва із раною №1 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням 6-го ребра, наскрізь навколосерцевої сумки і серця та діафрагми і печінки, а також передньої стінки шлунку, проникаюче поранення бічної поверхні нижньої третини грудної клітки зліва із раною №2 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням м`язів 8-го міжребірного проміжку, діафрагми та селезінки, проникаюче поранення лівої пахвової западини із раною №3 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням м`язів 8-го міжребірного проміжку та легені, крововиливи у тканини по ходу раневих каналів, крововилив в лівій грудній порожнині (1500 мл), крововилив у черевній порожнині (500 мл). Дані ушкодження є колото-різаними і виникли від дії якогось знаряддя, що володів властивостями плаского колюче-ріжучого та мав гостру ріжучу кромку (лезо) та обух з добре вираженими ребрами, можливо типу ножа, прижиттєві, по давнині спричинення, враховуючи дані судово-гістологічної експертизи, можуть відповідати проміжку часу близькому терміну 15-40 хвилин до моменту смерті, містять ознаку ТЯЖКОГО тілесного ушкодження, а саме небезпека для життя. Смерть гр. ОСОБА_12 перебуває у прямому причинному зв`язку із даними ушкодженнями. Б) Синці на передній поверхні правої-вушної раковини, в правій виличній області, на спинці носу, на верхній і нижній губі зліва, суцільний синець на повіках правого ока, садно в області зовнішнього кута правого ока і під лівим оком, синці на тильній поверхні правої кисті, синець на тильній поверхні лівої кисті, синець правої гомілки із садном на своїй поверхні, синець правої гомілки, садни правої гомілки, синці лівих стегна і гомілки, синець на передній поверхні лівої ступні. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, прижиттєві, спричинені не більше ніж за добу перед моментом смерті, містять ознаку, примінюючи їх до живих людей, ЛЕГКОГО тілесного ушкодження. 4. В крові виявлено етиловий спирт, кількість якого, примінюючи до живих людей, відповідає тяжкому ступеню алкогольного оп`яніння. (т.1 а.п.23-25);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 грудня 2022 року, згідно з даними якого ОСОБА_9 о 22 годин 00 хвилин 17 грудня 2022 року затримано слідчим в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і під час обшуку у затриманого, в присутності понятих, вилучено верхній одяг: кросівки, штани та светр (т.1 а.п.26-30);

- інформаційна довідка з ДРРП на нерухоме майно від 18 грудня 2022 року, згідно з якою співвласниками квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (т.1 а.п.31);

- копія ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2022 року у справі №703/4057/22, 1-кс/703/670/22 про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_3 (т.1 а.п.32-33);

- постанова слідчого від 18 грудня 2022 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою вилучені у підозрюваного ОСОБА_9 кросівки, штани та світер визнані речовими доказами та приєднані до кримінального провадження (т.1 а.п.34);

- постанова слідчого від 18 грудня 2022 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою вилучені під час огляду місця події, проведеного 17 грудня 2022 року у квартирі АДРЕСА_3 , речі: змиви речовини бурого кольору, пляшку з-під горілки, дві скляні чарки, дві чашки, портсигар, мобільні телефони «Huaway» та «LG», цеглину, ніж, зрізи нігтів з рук трупа, мікронакладення з долоней рук трупа, змиви з долоней рук трупа, дактилокарту трупа, зразки волосся з голови трупа, визнані речовими доказами та приєднані до кримінального провадження (т.1 а.п.35);

- копія ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2022 року у справі №703/4057/22, 1-кс/703/672/22 про накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду, проведеного 17 грудня 2022 року майно, а сааме: скляну пляшку з під горілки «Green Day», дві скляні чарки, дві чашки, мобільний телефон «Huaway», мобільний телефон «LG», цеглина із слідами РБК (речовина бурого кольору), портсигар з РБК, ніж зі слідами РБК, три змиви РБК, зрізи нігтів трупа ОСОБА_12 , змиви з долоней трупа ОСОБА_12 , п`ять зразків волосся трупа ОСОБА_12 (т.1 а.п.36-37);

- ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2022 року у справі №703/4057/22, 1-кс/703/671/22 про накладення арешту на тимчасово вилучене під час затримання ОСОБА_9 в порядку ст.208 КПК України майно, а сааме: кросівки чорного кольору, камуфляжні штани та світер зеленого кольору (т.1 а.п.38-39);

- рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 18 грудня 2022 року, відповідно до даних якого, 18 грудня 2022 року о 09 годині 12 хвилин надійшов рапорт співробітника до РУ про те, що 18 грудня 2022 року о 09 годині 07 хвилин за адресою: район АДРЕСА_2 , до ЧЧ ВП№2 надійшов рапорт ст. інспектора-чергового ІТТ №3 про те, що 18 грудня 2022 року до ІТТ поміщено ОСОБА_9 . При огляді лікарями виявлено ТУ у вигляді: забійна рана лоба, садно носу, кусана рана правої кисті, садна грудної клітки з обох сторін. Зі слів отримав ТУ при бійці із знайомим ОСОБА_23 за місцем проживання. Заявник: ОСОБА_24 . Рапорт зареєстрований у журналі єдиного обліку 18 грудня 2022 року під №12274 (т.1 а.п.40);

- рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ ІТТ №3 ГУНП в Черкаській області від 18 грудня 2022 року, згідно з даними якого останній доповів, що 18 грудня 2022 року о 04 годині 40 хвилин до ІТТ поміщено затриманого в порядку ст.208 КПК підозрюваного ОСОБА_9 , у якого під час первинного огляду та згідно з довідкою лікаря виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійна рана лоба, садно носу, кусана рана правої кисті, садна грудної клітки з обох сторін. За поясненнями ОСОБА_9 вказані тілесні ушкодження він отримав 17 грудня 2022 року у вечірній час під час бійки зі своїм знайомим ОСОБА_25 , яка трапилась у нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 під час вживання алкогольних напоїв (т.1 а.п.41);

- висновок судово-медичної експертизи від 10 лютого 2023 року №05-6-01/012, згідно з даними якого: 1-4. Згідно даних наданих медичних документів у гр. ОСОБА_9 мало місце наступне: А) рана лобу, яка лікарем діагностовано як забійна; Б) садна носу і грудної клітки з обох боків та рана-садно правої кисті, яка лікарем діагностовано як кусана. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який вказаний у постанові, не виключено, що за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений у постанові, і за ознакою: ушкодження пункту «А» - короткочасного розладу здоров`я відноситься до категорії ЛЕГКИХ, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; ушкодження пункту «Б» - відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії ЛЕГКИХ. 5. На ділянках тіла гр. ОСОБА_9 , а саме верхні та нижні кінцівки, які, як правило, зазвичай підставляються під удари, або ними вони наносяться, за механізмом боротьби чи самооборони мало місце ушкодження у вигляді «… рана-садно правої кисті, яка лікарем діагностовано як кусана…» (т.1 а.п.42);

- протокол огляду місця події від 19 грудня 2022 року, відповідно до якого, слідчим проведено огляд у приміщенні моргу КНМ «Смілянська міська лікарня» за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Героїв Холодноярців, 82, під час якого вилучено предмети одягу ОСОБА_12 , а саме: джинсові штани, куртку, футболку, кофту (т.1 а.п. 53);

- заява підозрюваного ОСОБА_9 від 23 грудня 2022 року про надання згоди на проведення слідчого експерименту за його участю, у квартирі АДРЕСА_3 (т.1 а.п.54);

- протокол слідчого експерименту від 23 грудня 2022 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 з додатком - флеш-носієм із відеозаписом. Під час слідчого експерименту підозрюваний відтворив власну версію обстановки події, власні дії та дії потерпілого під час події, яка мала місце 17 грудня 2022 року у квартирі АДРЕСА_3 . Запис цієї слідчої дії на флеш-носії, здійснений за допомогою відеозаписувального технічного засобу, відтворений та переглянутий у судовому засіданні під час судового розгляду (т.1 а.п.55-60);

- висновок судово-дактилоскопічної експертизи від 19 січня 2023 року №СЕ-19/124-23/229-Д, згідно з даними якого на поверхнях ножа слідів папілярних узорів не виявлено (т.1 а.п.61-67);

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи від 27 січня 2023 року №05-1-08/13, згідно з даними якого кров трупа ОСОБА_12 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО (т.1 а.п.69-71);

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи від 13 січня 2023 року №05-1-09/07, згідно з даними якого кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО (т.1 а.п.72-73);

- висновок судово-медичної цитологічної експертизи від 17 січня 2023 року №05-5-06/02, згідно з даними якого виявлена на цеглині кров може походити від підозрюваного ОСОБА_9 . Походження крові від потерпілого ОСОБА_12 не виключається лише у вигляді домішки (т.1 а.п.74-75);

- постанова слідчого від 17 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою цеглину, на якій виявлена кров людини, що може походити від підозрюваного ОСОБА_9 , визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.76-77);

- висновок судово-медичної цитологічної експертизи від 17 січня 2023 року №05-5-06/02, згідно з даними якого кров у піднігтьовому вмісті з обох рук підозрюваного ОСОБА_9 , могла походити від трупа ОСОБА_12 . Даних про походження крові від ОСОБА_9 не виявлено (т.1 а.п.78-79);

- постанова слідчого від 17 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою піднігтьовий вміст із зрізів нігтів підозрюваного ОСОБА_9 , у якому виявлена кров людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_12 , визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.80-81);

- висновок судово-медичної цитологічної експертизи від 17 січня 2023 року №05-5-06/03, згідно з даними якого кров у піднігтьовому вмісті з обох рук трупа ОСОБА_12 , могла походити від трупа ОСОБА_12 . Даних про походження крові від ОСОБА_9 не виявлено (т.1 а.п.82-83);

- постанова слідчого від 17 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою піднігтьовий вміст із зрізів нігтів Трупа ОСОБА_12 , у якому виявлена кров людини, що може походити від трупа ОСОБА_12 , визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.84-85);

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи від 25 січня 2023 року №05-1-08/14, згідно з даними якого у слідах на портсигарі знайдена кров людини, походження якої від трупа ОСОБА_12 не виключається. Даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_9 не виявлено. (т.1 а.п.86-88);

- постанова слідчого від 25 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою портсигар, на якому виявлена кров людини, що може походити від трупа ОСОБА_12 , визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.89-90);

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи від 27 січня 2023 року №05-1-08/15, згідно з даними якого кров, яка знайдена у змивах з долонь правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_9 , може походити від самого підозрюваного ОСОБА_9 , домішка крові трупа ОСОБА_12 не виключається (т.1 а.п.91-93);

- постанова слідчого від 27 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою два марлеві тампони зі змивами правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_9 , в яких знайдена кров людини, визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.94-95);

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи від 30 січня 2023 року №05-1-08/17, згідно з даними якого висловитися про видову належність крові, яка знайдена у змивах з правої та лівої рук трупа ОСОБА_12 , неможливо через підпороговий вміст білка в ній (т.1 а.п.96-97);

- постанова слідчого від 30 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою два марлеві тампони зі змивами з рук трупа ОСОБА_12 визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.98-99);

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи від 30 січня 2023 року №05-1-08/11, згідно з даними якого: кров людини, яка знайдена в слідах на джинсових штанях потерпілого ОСОБА_12 , може походити від трупа ОСОБА_12 , даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_9 не виявлено; кров людини, яка знайдена в слідах на спортивній куртці потерпілого ОСОБА_12 , може походити від трупа ОСОБА_12 , даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_9 не виявлено (т.1 а.п.100-198);

- постанова слідчого від 30 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою джинсові штани та спортивну куртку визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.103-104);

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи від 30 січня 2023 року №05-1-08/10, згідно з даними якого: кров людини, яка знайдена в слідах крові людини на футболці та кофті потерпілого ОСОБА_12 , могла походити від трупа ОСОБА_12 , даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_9 не виявлено (т.1 а.п.105-107);

- постанова слідчого від 30 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою кофту і футболку визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.108-109);

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи від 30 січня 2023 року №05-1-08/16, згідно з даними якого кров, яка знайдена у слідах крові людини на марлевих тампонах зі змивами підлоги в коридорі, з холодильника в кімнаті №2, з бильця з дивану з кімнати №2 можуть походити від підозрюваного ОСОБА_9 , домішка крові трупа ОСОБА_12 не виключається (т.1 а.п.110-112);

- постанова слідчого від 30 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою три марлеві тампони, на яких виявлено кров людини, яка може походити від підозрюваного ОСОБА_9 , визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.113-114);

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи від 31 січня 2023 року №05-1-08/12, згідно з даними якого: кров людини, яка знайдена в слідах крові людини на штанях та спортивній кофті підозрюваного ОСОБА_9 , могла походити від самого підозрюваного ОСОБА_9 , домішка крові трупа ОСОБА_12 не виключається (т.1 а.п.115-118);

- постанова слідчого від 31 січня 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою штани та спортивну кофту визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.119-120);

- висновок судово-медичної цитологічної експертизи від 06 лютого 2023 року №05-5-06/14, згідно з даними якого у помарках бурого кольору на руків`ї ножа та речовини бурого кольору на клинку ножа виявлено кров людини, що належить особі чоловічої генетичної статі і її походження від потерпілого ОСОБА_12 не виключається, а даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_26 не отримано (т.1 а.п.121-122);

- протокол огляду предмета від 23 лютого 2023 року з фототаблицею, згідно зданими якого слідчим оглянуто ніж зі слідами крові людини, що був вилучений 17 грудня 2022 року під час огляду у квартирі АДРЕСА_3 (т.1 а.п.123-125);

- постанова слідчого від 23 лютого 2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, якою вилучений 17 грудня 2022 року під час огляду у квартирі АДРЕСА_3 ніж зі слідами крові людини визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.п.126-127);

- копія ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2023 року у справі №7034057/22, 1-кс/703/129/23, якою слідчому надано тимчасовий доступ до інформації, яка міститься у мобільному телефоні марки «Huaway», який було вилучено при проведенні огляду місця події 17 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , з метою отримання та копіювання інформації, а саме: телефонній книзі, журналів дзвінків, галереї, особистому листуванні в sms, mms, messenger, а також у аудіо-, та відео записах, що міститься у мобільному телефоні ОСОБА_12 (т.1 а.п.134-135);

- протокол тимчасового доступу від 16 лютого 2023 року до інформації, яка міститься у мобільному телефоні ОСОБА_12 марки «Huaway», який було вилучено при проведенні огляду місця події 17 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , з описом вилученого та додатком у виді оптичного диска, а також роздруківкою скріншотів зі вмістом телефона. Вміст оптичного диска із графічними файлами зображень вмісту телефону відтворено та досліджено у судовому засіданні під час судового розгляду. Зокрема переглянуто ідентифікаційні дані мобільного терміналу, журнали вхідних та вихідних з`єднань за 17 грудня 2022 року, фото з галереї та переписку у месенджері (т.1 а.п. 136-176);

- копія ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2023 року у справі №703/4057/22, 1-кс/703/130/23, якою слідчому надано тимчасовий доступ до інформації, яка міститься у мобільному телефоні марки «LG», який було вилучено при проведенні огляду місця події 17 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 з метою отримання та копіювання інформації, а саме: телефонній книзі, журналів дзвінків, галереї, особистому листуванні в sms, mms, messenger, а також у аудіо-, та відео записах, що міститься у мобільному телефоні підозрюваного ОСОБА_9 (т.1 а.п. 179-180);

- протокол тимчасового доступу від 16 лютого 2023 року до інформації, яка міститься у мобільному телефоні ОСОБА_9 марки «LG», який було вилучено при проведенні огляду місця події 17 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , з описом вилученого та додатком у виді оптичного диска, а також роздруківкою скріншотів зі вмістом телефону. Вміст оптичного диска із графічними файлами зображень вмісту телефона відтворено та досліджено у судовому засіданні під час судового розгляду. Зокрема переглянуто журнали вхідних та вихідних з`єднань за 17 грудня 2022 року (т.1 а.п. 181-205);

- характеристика з місця проживання на ім`я ОСОБА_12 від 31 січня 2023 року, згідно якої останній характеризувався за місцем проживання виключно позитивно (т.1 а.п. 206);

- висновок судово-медичної експертизи від 10 березня 2023 року №05-6-01/070, згідно з даними якого тілесні ушкодження, які мали місце на трупі гр. ОСОБА_12 , НЕ могли бути спричинені за механізмом утворення, який гр. ОСОБА_9 вказав під час проведення за його участю слідчого експерименту від 23 грудня 2022 року. Не виключено, що серед тілесних ушкоджень, які мали місце на трупі гр. ОСОБА_27 , за тим механізмом утворення, який гр. ОСОБА_9 вказав під час проведення за його участю слідчого експерименту від 23 грудня 2022 року, могли виникнути ті, які зазначені в підпункті «А» пункту 3 підсумкової частини Висновку експерту №05-6-02/363 від 08 березня 2023 року, а саме:… Проникаюче поранення передньої поверхні нижньої третини грудної клітки зліва із раною №1 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням 6-го ребра, наскрізь навколосерцевої сумки і серця та діафрагми і печінки, а також передньої стінки шлунку, проникаюче поранення бічної поверхні нижньої третини грудної клітки зліва із раною №2 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням м`язів 8-го міжребірного проміжку, діафрагми та селезінки…» (т.1 а.п.207-208);

- висновок судово-медичної експертизи від 10 березня 2023 року №05-6-01/069, згідно з даними якого не виключено, що тілесні ушкодження, які мали місце на трупі гр. ОСОБА_12 , а саме: «... Проникаюче поранення передньої поверхні нижньої третини грудної клітки зліва із раною №1 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням 6-го ребра, наскрізь навколосерцевої сумки і серця та діафрагми і печінки, а також передньої стінки шлунку, проникаюче поранення бічної поверхні нижньої третини грудної клітки зліва із раною №2 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням м`язів 8-го міжребірного проміжку, діафрагми та селезінки, проникаюче поранення лівої пахвової западини із раною №3 в даній області та раневим каналом від неї, що проходить із ушкодженням м`язів 8-го міжребірного проміжку та легені…», могли бути заподіяні ножем, який наданий на експертизу (т.1 а.п. 209-210);

- висновок судово-психіатричного експерта від 22 лютого 2023 року №98, згідно з даними якого станом на 17 грудня 2022 року по теперішній час ОСОБА_9 виявляв і виявляє ознаки змішаного розладу особистості емоційно нестійкого, дисоціального типу в стані компенсації та розлади психіки і поведінки внаслідок алкоголю з синдромом залежності, що враховуючи не психотичний рівень розладів, помірну вираженість та компенсованість психопатичних рис характеру, збереженість інтелектуально-мнестичних функцій, критичних і прогностичних функцій - не позбавляло на вказаний період часу та не позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, не перешкоджає йому брати участь у слідчих діях та в судовому засіданні. Застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, ОСОБА_9 не потребує.

Під час дослідження у ОСОБА_9 виявлено прояви самовпевненості, стенічності, виверткості, намагання постати в кращому світлі, стенічність та безапеляційність у судженнях, приховування та призменшення наркоанамнезу. (т.1 а.п.129-131);

- документи і дані, які характеризують особу обвинуваченого: копії окремих аркушів паспорта обвинуваченого; довідка-характеристика від 19.12.2022, згідно з даними якої обвинувачений проживає без реєстрації у АДРЕСА_2 , постійної робити не має, скарг на його адресу від жителів будинку не надходило; вимоги про судимості, згідно з даними яких обвинувачений раніше був неодноразово засудженим, останній раз 12.04.2005 Смілянським міськрайонний судом Черкаської області за ч.3 ст.187 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці; довідки про непербування на обліках у лікарів психіатра та нарколога; довідка ЧОПЛ від 17.01.2023, згідно з даними якої обвинувачений з 11.08.2019 по 12.08.2019 знаходився на стаціонарному лікування з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, агресивна поведінка в стані сп`яніння та шантажні суїцидальні висловлювання» (т.1 а.п. 43-52).

Також судом безпосередньо у судовому засіданні були досліджені речові докази, презентацію яких зі сторони обвинувачення здійснила прокурор, зокрема:

- цеглина зі слідами речовини бурого кольору, вилучена під час огляду місця події 17.12.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- кухонний ніж, вилучена під час огляду місця події 17.12.2022 за адресою: АДРЕСА_2 .

Обвинувачений підтвердив, що саме вказаним кухонним ножем він заподіяв потерпілому тілесні ушкодження.

Від огляду у судовому засіданні решти речових доказів, зокрема предметів одягу обвинуваченого та потерпілого, змивів речовини бурого кольору, мобільних телефонів, змивів підозрюваного та трупа, тощо, сторони відмовилися.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При цьому, заяв про недопустимість наданих сторонами доказів, недостовірність документів, про допущені порушення закону у ході досудового розслідування, тощо, від сторін кримінального провадження до суду не надходило.

Суд вважає, що надані прокурором на підтвердження вчинення ОСОБА_9 інкримінованого його кримінального правопорушення докази, які досліджені безпосередньо судом за участю сторін кримінального провадження, та зміст яких відображений у даному вироку, є належними, достовірними та допустимими доказами, оскільки прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та вони отримані у порядку, встановленому КПК України.

Одночасно, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини та місце вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яким є: АДРЕСА_2 , суд приходить до висновку, що у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні від 17 грудня 2022 року під №0000807, рапорті старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 від 18 грудня 2022 року та протоколі огляду від 17 грудня 2022 року адреса, за якою ОСОБА_9 вчинено інкриміновані йому дії та виявлено труп ОСОБА_12 , а саме: АДРЕСА_2 , зазначена помилково.

У судовому засіданні ОСОБА_9 своєї провини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, при цьому, не заперечуючи нанесення ОСОБА_12 ударів ножем, стверджував, що такі дії ним вчинені внаслідок здійснення самозахисту, оскільки ОСОБА_12 завдав йому удару цеглиною по голові, від якого він втратив свідомість, а після цього, коли прийшов до тями, ОСОБА_12 сів на нього і почав бити кулаками в обличчя, намагався відкусити ланцюжок, який був у нього на шиї, а при спробі відповзати, ОСОБА_12 його не відпускав, кусав, зокрема за ніс.

З наданих ОСОБА_9 вищевказаних показів, слід дійти висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 фактично стверджує про вчиненні інкримінованих йому дій у стані необхідної оборони, при цьому не вважаючи, що така оборона ним була перевищена. Однак, у судових дебатах ОСОБА_9 та його захисник просили перекваліфікувати дії обвинуваченого на ст.118 КК України - умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Разом з тим, вищевказана версія обвинуваченого ОСОБА_9 з приводу його перебування у стані необхідної оборони під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення щодо ОСОБА_12 жодним чином не узгоджується з дослідженими в судовому засіданні та оціненими відповідно до вимог ст. 94 КПК доказами та, на переконання суду, є його способом уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Так, за нормативним визначенням умисне вбивство, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.115 КК України, з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Згідно з ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Відповідно до ч.3 ст.36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

Отже, для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист,

а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками

не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Суд звертає увагу на невідповідність показів обвинуваченого ОСОБА_9 дослідженим під час судового розгляду письмовим доказам, а також наявність суперечностей у таких показах.

Так, як вбачається з показів ОСОБА_9 , які надані ним безпосередньо під час судового розгляду, останній вказав, що він відчинив двері ОСОБА_12 і впустив до квартири. Після цього він йшов попереду, натомість ОСОБА_12 позаду та саме у цей момент він відчув удар в голову, від якого упав на спину до середини кімнати та втратив свідомість, при цьому стверджує, що вказаний удар був нанесений ОСОБА_12 цеглиною, яка перебувала у нього вдома, так як у квартирі проводилися ремонтні роботи, в область його лоба.

На фототаблиці, яка є додатком до протоколу огляду від 17 грудня 2022 року, у квартирі АДРЕСА_3 , зображений, зокрема обвинувачений ОСОБА_9 , який сидить на кріслі в одній з кімнат, при цьому на його голові наявна пов`язка білого кольору, яка на лобній частині має червоний колір, що схоже на просякання тканини кров`ю.

Як встановлено під час судового розгляду шляхом допиту свідків, перев`язка голови обвинуваченого ОСОБА_9 була здійснена працівниками швидкої медичної допомоги, які прибули на виклик до його квартири.

Згідно рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ ІТТ №2 ГУНП в Черкаській області ОСОБА_28 від 18 грудня 2022 року, останній доповів начальнику ІТТ №3 ГУНП в Черкаській області , що 18 грудня 2022 року о 04 годині 40 хвилин до ІТТ поміщено затриманого в порядку ст.208 КПК підозрюваного ОСОБА_9 , у якого під час первинного огляду та згідно з довідкою лікаря виявлено тілесні ушкодження у вигляді, зокрема забійної рани лоба. За поясненнями ОСОБА_9 вказані тілесні ушкодження він отримав 17 грудня 2022 року у вечірній час під час бійки зі своїм знайомим ОСОБА_25 , яка трапилась у нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 під час вживання алкогольних напоїв

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 10 лютого 2023 року №05-6-01/012, згідно даних наданих медичних документів у ОСОБА_9 мало місце, зокрема, рана лобу, яка лікарем діагностовано як забійна. Дане ушкодження виникло від дії твердого тупого предмета, могло бути спричинене за механізмом, який вказаний у постанові, не виключено, що за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений у постанові, і за ознакою короткочасного розладу здоров`я відноситься до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що 17 грудня 2022 року, після вчинення інкримінованих ОСОБА_9 дій, у останнього було наявне тілесне ушкодження, а саме забійна рана лоба.

Разом з тим, суд вважає, що вказане тілесне ушкодження не могло утворитися за обставин, які вказав обвинувачений ОСОБА_9 під час судового розгляду, а саме - коли обвинувачений ОСОБА_9 йшов попереду, а ОСОБА_12 позаду, оскільки за таких обставин, у разі нанесення ОСОБА_12 , який перебував позаду ОСОБА_9 , удару цеглиною по голові ОСОБА_9 , який був розташований відносно до ОСОБА_12 спиною, тілесні ушкодження могли виникнути на верхній, бокових та тильній частині голови, натомість за вказаних обставин, тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_9 на лобній частині його голови, утворитися за обставин, про які вказує останній, не могли.

Крім того, з урахуванням відомостей, які відображені на фототаблиці, яка є додатком до протоколу огляду від 17 грудня 2022 року, щодо тілесного ушкодження на лобній частині голови ОСОБА_9 , відповідно до яких, пов`язка білого кольору, яка перебувала на вказаній частині тіла ОСОБА_9 , мала значне просякання кров`ю, суд приходить до висновку, що внаслідок такого тілесного ушкодження у ОСОБА_9 була значна кровотеча, у зв`язку з чим, з урахуванням показів останнього, що він після удару, який за його твердженням наніс йому ОСОБА_12 цеглиною, впав на спину до середини кімнати та втратив свідомість, у кімнаті, про яку зазначив обвинувачений, повинні бути виявлені сліди крові ОСОБА_9 кількість яких, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_9 на підлозі протягом певного проміжку часу, оскільки останній втратив свідомість, мала бути значною.

Однак, вищевказаної кількості крові ОСОБА_9 у жодній з кімнат квартири АДРЕСА_3 , під час її огляду слідчим 17 грудня 2022 року, не виявлено.

Натомість, кров, яка може належати ОСОБА_9 була виявлена виключно на підлозі в коридорі, на холодильнику в кімнаті АДРЕСА_7 та бильці дивану в кімнаті №2 вищевказаної квартири, при цьому значна кількість крові, яка може належати ОСОБА_9 , була виявлена лише на підлозі в коридорі квартири, при цьому, з урахуванням відомостей, які відображені на фототаблиці, яка є додатком до протоколу огляду від 17 грудня 2022 року, вказана кров на підлогу потрапила у вигляді крапель, про що вказують наявні сліди розбризку від падіння крові з висоти, а не від стікання крові.

Одночасно, суд звертає увагу, що виявлені під час огляду в коридорі квартири сліди крові не мають свого продовження до жодної з кімнат квартири, що об`єктивно вказує на те, що витікання крові було зупинено, у тому числі шляхом прикладання до рани відповідного предмету.

Разом з тим, зупинення крові з рани, яка утворилася на лобній частині голови ОСОБА_9 , та недопущення її подальшого витікання, у тому числі розбризкування внаслідок різких рухів ОСОБА_9 , які останній об`єктивно мав вчиняти у ході боротьби з ОСОБА_12 та для подолання протиправних дій останнього, як на цьому наполягає обвинувачений, у період з моменту отримання вказаного ушкодження до завершення боротьби з ОСОБА_12 , протягом якого, з огляду на покази самого обвинуваченого ОСОБА_9 , останній перебував без свідомості, а після її повернення відразу почалася боротьба з ОСОБА_12 в ході якої обвинувачений наніс удари ножем ОСОБА_12 , є неможливим.

При цьому, наявність одного потьоку крові, яка може належати ОСОБА_9 , на бильці дивану та однієї плями крові, яка може належати ОСОБА_9 , на холодильнику, що були виявлені огляду квартири у кімнаті, в якій знаходився труп ОСОБА_12 , об`єктивно вказує на боротьбу обвинуваченого ОСОБА_9 з ОСОБА_12 , у ході якої обвинувачений отримав рани, у тому числі садна носу, що лікарем діагностовано як кусана, внаслідок отримання якої, як вбачається з фототаблиці, яка є додатком до протоколу огляду від 17 грудня 2022 року, у обвинуваченого ОСОБА_9 йшла кров.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до висновків судово-медичних імунологічних експертиз від 30 січня 2023 року №05-1-08/11 та №05-1-08/10, кров людини, яка знайдена в слідах крові людини на футболці, кофті, джинсових штанях спортивній куртці потерпілого ОСОБА_12 , могла походити від трупа ОСОБА_12 , натомість даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_9 не виявлено.

Відсутність на верхньому одязі ОСОБА_12 крові обвинуваченого ОСОБА_9 свідчить про отримання ОСОБА_9 рани лобу, з якої, з огляду на вищевказані обставини, йшла значна кровотеча, після закінчення боротьби з ОСОБА_12 , оскільки у протилежному випадку, внаслідок значної кровотечі з рани ОСОБА_9 та наявності в слідах крові людини, яка знайдена в слідах крові людини на штанях та спортивній кофті підозрюваного ОСОБА_9 , могла походити від самого підозрюваного ОСОБА_9 , домішка крові трупа ОСОБА_12 не виключається, що встановлено висновком судово-медичної імунологічної експертизи від 31 січня 2023 року №05-1-08/12, з урахуванням його боротьби з ОСОБА_12 , у ході якої вони торкалися одягом один до одного, та здійснення дій, направлених на завдання один одному тілесних ушкоджень, зокрема руками, на верхньому одязі ОСОБА_12 мали залишитися сліди крові ОСОБА_9 .

Також, про нещирість обвинуваченого ОСОБА_9 свідчить і той факт, що як під час огляду квартири, в якій виявлено труп ОСОБА_12 , так і під час огляду трупа останнього у морзі, на ньому не було виявлено взуття, яке у подальшому було виявлено в квартирі ОСОБА_9 на батареї опалення під час проведення з ним слідчого експерименту, що, з урахуванням пори року, яка настала станом на день інкримінованих ОСОБА_9 дій, якою є зима, виключає залишення ОСОБА_12 після його першого у цей день перебування у квартирі ОСОБА_9 взуття та повторного прибуття до квартири ОСОБА_9 без взуття.

При цьому, наявність у квартирі на столі двох чарок та чашок, а також наявної порожньої пляшки з під алкоголю неподалік з місцем розташування вказаного посуду, свідчить про спільне вживання ОСОБА_9 та ОСОБА_12 алкогольних напоїв у квартирі обвинуваченого, а відтак і поміщення взуття ОСОБА_12 на батарею опалення саме до виникнення у них конфліктну та боротьби між ними.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що рана лобу, яка була виявлена у ОСОБА_9 , могла бути отримана обвинуваченим лише після нанесення ним ОСОБА_12 ударів ножем, від яких останній помер, внаслідок чого об`єктивно не могла бути спричинена внаслідок дій ОСОБА_12 .

Крім того, як убачається з протоколу огляду квартири АДРЕСА_3 , мобільний телефон «Huawey», який, відповідно до наданих прокурором доказів, належав ОСОБА_12 , був виявлений в умовно першій кімнаті, натомість труп ОСОБА_12 був виявлений в умовно другій кімнаті.

За вказаних обставин, твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що коли він прийшов до тями, то ОСОБА_12 сидів на дивані та із кимось розмовляв по телефону, а потім сів на нього і почав бити кулаками в обличчя, намагався відкусити ланцюжок, який був у нього шиї, після чого він почав відповзати, але ОСОБА_12 його не відпускав, кусав, зокрема за ніс, у подальшому він дотягнувся рукою до тумбочки, правою рукою взяв із неї кухонний ніж, яким двічі ударив ОСОБА_12 , не узгоджується зі встановленими під час судового розгляду обставинами та викладеними у вищевказаному протоколі огляду, оскільки за вказаних обставин ОСОБА_12 був позбавлений об`єктивної можливості піти у іншу кімнату та покласти там свій мобільний телефон.

Також на нещирість показів обвинуваченого ОСОБА_9 вказує і той факт, що під час слідчого експерименту за його участі обвинувачений показав та відтворив на місці механізм нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень ножем, за яким, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 10 березня 2023 року №05-6-01/070, тілесні ушкодження, які мали місце на трупі ОСОБА_12 , не могли бути спричинені.

Судом під час судового розгляду досліджені висновки судово-медичних експертиз щодо виявлених на трупі ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, а також тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_9 . Згідно з висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 від 08 березня 2023 року №05-6-02/363, окрім тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого, у останнього виявлені також синці на передній поверхні правої-вушної раковини, в правій виличній області, на спинці носу, на верхній і нижній губі зліва, суцільний синець на повіках правого ока, садно в області зовнішнього кута правого ока і під лівим оком, синці на тильній поверхні правої кисті, синець на тильній поверхні лівої кисті, синець правої гомілки із садном на своїй поверхні, синець правої гомілки, садни правої гомілки, синці лівих стегна і гомілки, синець на передній поверхні лівої ступні. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, прижиттєві.

За кількісною ознакою вказані ушкодження є набагато чисельнішими, ніж виявлені у ОСОБА_9 (забійна рана лобу, садна носу, грудної клітки та рана-садно правої кисті). Окрім того, синці на тильних поверхнях кистей, які виявлені на трупі ОСОБА_12 , є характерними для ушкоджень, які зазвичай підставляються під удари під час захисту. Подібних ушкоджень у ОСОБА_9 не виявлено. Рана-садно його правої кисті лікарем діагностовано як кусана (висновок судово-медичної експертизи від 10 лютого 2023 року №05-6-01/012).

У мотивувальній частині висновку судово-психіатричного експерта від 22 лютого 2023 року №98 зазначено, що при теперішньому дослідження ОСОБА_9 виявлено збереженість свідомості, відсутність будь-яких психотичних порушень, впорядковану поведінку, спрямовану на власний захист. Виявлено прояви самовпевненості, стенічності, виверткості, намагання постати в кращому світлі, стенічність та безапеляційність у судженнях, приховування та призменшення наркоанамнезу.

Тлумачення слова «виверткий» надає суду можливість дійти висновку, що виверткою особою є особа, яка уміє знаходити вихід із скрутного становища, при цьому вдається до хитрощів.

Досліджені під час судового розгляду докази, зокрема висновки судово-медичних експертиз, відповідно до яких у обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на кінцівках, які, як правило зазвичай підставляються під удари, або вони ними наносяться, за механізмом боротьби чи самооборони, виявлені характерні тілесні ушкодження, надають суду підстави для висновку, що між обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_12 дійсно 17 грудня 2022 року квартирі обвинуваченого відбувся конфлікт, під час якого вони наносили один одному удари руками, а також ОСОБА_12 вкусив за ніс обвинуваченого ОСОБА_9 ,

Разом з тим, на думку суду, вищевказані дії ОСОБА_12 , з урахуванням висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/012 від 10 лютого 2023 року, жодної небезпеки для життя обвинуваченого ОСОБА_9 не несли, внаслідок чого у останнього були об`єктивно відсутні підстави для здійснення самозахисту шляхом позбавлення ОСОБА_12 життя.

При цьому, з урахуванням показів обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до яких, нанесення ударів ним та ОСОБА_12 один одному відбувалося фактично у положенні лежачи на підлозі один на одному, а нанесення ним ОСОБА_12 ударів ножем відбулося, коли вони перебували у положенні стоячи, при цьому про вчинення у цей час ОСОБА_12 будь-яких протиправних дій відносно ОСОБА_9 останній не повідомляв та під час судового розгляду таких дій не встановлено, суд приходить до висновку, що нанесення обвинуваченим ОСОБА_9 ударів ножем ОСОБА_12 , внаслідок яких останній помер, відбулося у момент, коли його життю та здоров`ю жодної загрози з боку ОСОБА_12 не було.

Суд звертає увагу, що в ході допиту потерпілої та свідків, ніхто з цих осіб не вказував про те, що ОСОБА_12 проявляв агресію до оточуючих, натомість охарактеризували його виключно з позитивної сторони.

Відповідно до довідки №277/02 від 17 січня 2023 року КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», обвинувачений ОСОБА_9 у період з 11 серпня 2019 року по 12 серпня 2019 року перебував на лікуванні у даному закладі охорони здоров`я з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Агресивна поведінка в стані сп`яніння та шантажні суіцідальні висловлювання».

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що визначальним у поведінці обвинуваченого ОСОБА_9 під час вбивства ОСОБА_12 було не відвернення нападу та захист від протиправних дій останнього, а саме бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), у зв`язку з чим такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, внаслідок чого носять протиправний характер і мають кваліфікуватися, з огляду на кількість нанесених ударів ножем у життєво важливі органи потерпілого, за ч.1 ст.115 КК України.

Таким чином, під час судового розгляду твердження обвинуваченого ОСОБА_9 щодо здійснення ним необхідної оборони під час позбавлення життя ОСОБА_12 не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Отже, суд, безпосередньо, всебічно, ретельно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, урахувавши заперечення та зауваження сторони захисту, дійшов висновку, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення було повністю доведено винуватість ОСОБА_9 , в межах пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке викладене у обвинувальному акті від 15 березня 2022 року, а саме - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якою є ОСОБА_12 .

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту 1 частини першої статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

У постанові від 10 липня 2018 року у справі №148/1211/15-к Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , при визначенні останньому покарання суд бере до уваги:

- характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин;

- обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що воно потягло за собою тяжкі наслідки - смерть людини;

- відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні злочину не визнав, не усвідомив неправомірність своїх дій;

- особу обвинуваченого, який: раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз за вчинення особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (ч.3 ст.187 КК України), відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак у силу ст.89 КК України, є таким, що не має судимості, через її погашення; за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, при цьому проходив курс лікування у психіатричній лікарні з діагнозом: «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Агресивна поведінка в стані сп`яніння та шантажні суіцідальні висловлювання»; висновок судово-психіатричної експертизи №98 від 22 лютого 2023 року, відповідно до якого, станом на 17 грудня 2022 року по теперішній час ОСОБА_9 виявляв і виявляє ознаки змішаного розладу особистості емоційно нестійкого, дисоціального типу в стані компенсації та розлади психіки і поведінки внаслідок алкоголю з синдромом залежності, що враховуючи не психотичний рівень розладів, помірну вираженість та компенсованість психопатичних рис характеру, збереженість інтелектуально-мнестичних функцій, критичних і прогностичних функцій - не позбавляло на вказаний період часу та не позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, не перешкоджає йому брати участь у слідчих діях та в судовому засіданні. Застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, ОСОБА_9 не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до положень ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до положень ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_9 положень ст.69, 69-1 та ст.75 КК України.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_9 основне покарання у межах санкції ч.1 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно з даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17 грудня 2022 року обвинуваченого ОСОБА_9 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні 17 грудня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.

Підстав для зміни та скасування застосованого щодо ОСОБА_9 під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженого під час судового розгляду, суд не вбачає.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, слід зарахувати ОСОБА_9 за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 17 грудня 2022 року по день набрання даним вироком законної сили, в зв`язку з застосуванням у даному кримінальному провадженні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Початок відбування покарання за даним вироком ОСОБА_9 слід обчислювати з дня його затримання за підозрою у вчиненні злочину, тобто з 17 грудня 2022 року.

Також, відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Так, під час розгляду даного кримінального провадження, на стадії підготовчого судового засідання, потерпілою ОСОБА_7 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_9 на її користь матеріальної шкоди у сумі 33986 гривень 20 копійок та моральної шкоди у сумі 1 000 000 гривень 00 копійок, завданих кримінальним правопорушенням, який прийнятий судом до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_12 був її єдиною дитиною, а внаслідок смерті чоловіка, син був її опорою та підтримкою. За життя він постійно допомагав їй по господарству. Смерть єдиного сина для неї є непоправною втратою, а життя сина - безцінним. Щодня вона страждає за ним, оскільки вже ніколи не відчує його любові, ласки і тепла. Лише однак думку про це завдає їй нестерпних страждань. До цього часу вона просинається вночі та кличе сина, не маючи змоги змиритися із втратою. Стверджує, що втратила сон, апетит, не може виконувати навіть простих домашніх обов`язків через постійні думки про смерть сина, про нереалізовані спільні задуми. Також через постійні думки про його смерть та про те, що вона залишилася сама без його підтримки та допомоги, вона не може нормально спілкуватися з людьми та постійно втрачає хід думок та розмови. Її життя втратило будь-який зміст та наповнення. Крім того, порушився її звичний ритм життя, вона втратила вироблені роками життєві зв`язки, перебуває у постійному жалю за рідною дитиною та тяжкому стресі, зверталася з цього приводу за медичною допомогою. Відновлення її звичного стану є практично неможливим, біль втрати дитини в результаті злочину буде жити завжди. Розмір завданої їй моральної шкоди визначає виходячи з того, що моральних страждань їй вже завдано, а також вони триватимуть у майбутньому, при цьому вона враховує, що життя її сина є безцінним і таку втрату не можливо оцінити в грошовому еквіваленті, однак задля можливості організації свого життя в майбутньому без сина із постійними стражданнями та для справедливого відшкодування вже спричинених моральних страждань суму до відшкодування завданої їй моральної шкоди оцінює у 1 000 000 гривень 00 копійок.

Окрім моральної шкоди їй також спричинено й матеріальну шкоду, яка полягає у витратах, пов`язаних із доставкою тіла до моргу, проведення судово-медичного дослідження, витратах на поховання сина. Так, стверджує, що нею понесені наступні витрати: 800 гривень 00 копійок - витрати на доставку тіла 18 грудня 2022 року; 16340 гривень 00 копійок - витрати на поминальний обід; 353 гривні 00 копійок - витрати на придбання алкогольних напоїв для поминального обіду; 781 гривня 90 копійок - витрати на придбання солодощів для поминального обіду; 1443 гривні 30 копійок - витрати за договором щодо організації поховання та облаштування місця поховання; 2000 гривень 00 копійок - добровільний внесок до КУ «ЧОБСМЕ»; 12268 гривень 00 копійок - витрати на придбання предметів для виконання ритуалу поховання.

Положеннями ч.1 ст.129 КПК передбачено, що суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам.

Зокрема, згідно листа Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України 19 листопада 2003 року №193 про «Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг» до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації під поховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Зі змісту вищенаведеної норми слідує, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями, а тому поминальний обід, виготовлення та встановлення пам`ятника не входять до комплексу заходів щодо поховання потерпілого.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі №554/1793/15-ц.

Позивач ОСОБА_7 стверджує, що нею здійснено: витрати на поминальний обід у сумі 16340 гривень 00 копійок; витрати на придбання алкогольних напоїв для поминального обіду у сумі 353 гривні 00 копійок; витрати на придбання солодощів для поминального обіду у сумі 781 гривня 90 копійок.

Однак, проведення поминальних обідів не передбачено Законом України «Про поховання та похоронну справу» та не включено до Мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України 19 листопада 2003 року №193, тому дані витрати у зв`язку з тим, що вони проводяться після поховання, не відносяться до витрат до поховання.

Оскільки поминальний обід не передбачений чинним законодавством України, він здійснюється після поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, не відносяться до облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству, суд приходить до висновку, що поминальний обід не відноситься до витрат на поховання, а тому його вартість не може бути стягнута, у відповідності до ч.1 ст.1201 ЦК України, з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Крім того, позивач ОСОБА_7 стверджує, що нею понесені витрати по доставці тіла, яке здійснювалося ФОП ОСОБА_29 , у сумі 800 гривень 00 копійок, а також здійснено добровільний внесок до КУ «ЧОБСМЕ» у сумі 2000 гривень 00 копійок.

На підтвердження понесення вказаних витрат позивачем ОСОБА_7 до справи додано товарний чек №б/н від 18 грудня 2022 року, який виданий ФОП ОСОБА_29 , в якому у графі «найменування товару» зазначено «доставка», у графі «сума» зазначено «800». Іншої інформації даний товарний чек не містить.

Однак з вищевказаного товарного чеку неможливо встановити, що ФОП ОСОБА_29 було надано саме послугу з доставки тіла, як на цьому наполягає позивач, а також визначити з якого та у яке місце здійснено доставку та особу, якій така послуга була надана.

Також, відповідно до квитанції №0.0..1 від 19 грудня 2022 року, ОСОБА_7 здійснено переказ коштів на рахунок КУ «ЧОБСМЕ», який є благодійним внеском для розвитку та покращення матеріально-технічної бази КУ «ЧОБСМЕ».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про благодійну діяльність», благодійна діяльність - добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара.

Таким чином, вищевказаний здійснений ОСОБА_7 благодійний внесок для розвитку та покращення матеріально-технічної бази КУ «ЧОБСМЕ» не є обов`язковим платежем та є її добровільною особистою допомогою вказаній установі, яка не пов`язана з похованням ОСОБА_12 .

За вказаних обставин, суд не знаходить підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 витрат, які вказані у товарному чеку №б/н від 18 грудня 2022 року та квитанції №0.0..1 від 19 грудня 2022 року.

Разом з тим, відомості, які викладені у договорі-замовлення №000950 від 20 грудня 2022 року на організацію та проведення поховання, фіскальному чеку Смілянське КП «Комунальник» від 20 грудня 2022 року та фіскальному чеку Ритуальний салон «Память» від 21 грудня 2022 року, свідчать про обгрунтованість здійснених ОСОБА_7 витрат на організації поховання та облаштування місця поховання у сумі 1443 гривні 30 копійок та витрати на придбання предметів для виконання ритуалу поховання у сумі 12268 гривень 00 копійок, внаслідок чого, у відповідності до ч.1 ст.1201 ЦК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 .

Також, згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19), викладеної у постанові від 15.12.2020, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Оцінюючи вимоги потерпілої ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, яка оцінена нею в загальній сумі 1 000 000 гривень 00 копійок, суд виходить з характеру і обсягу фізичних страждань потерпілої, що виникли в результаті протиправних дій обвинуваченого, моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного хвилювання у зв`язку з втратою рідної людини, принципів виваженості та справедливості, враховує те, що потерпіла в результаті вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення понесла фізичні та душевні страждання, пов`язані з непоправною втратою сина, змінила звичний спосіб життя у вже не молодий для неї вік, порушила усталені нормальні зв`язки з оточуючими, втратила підтримку і опору в житті, приймає до уваги матеріальне становище обвинуваченого, його особу, а також те, що розмір відшкодування моральної шкоди не повинен становити надмірний тягар для обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладеного та приймаючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на особливості й конкретні обставини справи, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди є завищеним, у зв`язку з чим приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення та з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 слід стягнути 500 000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Також, із обвинуваченого на користь потерпілої підлягають стягненню витрати останньої на професійну правничу допомогу, документально підтверджений розмір яких складає 7000 гривень.

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2022 року у справі №703/4057/22 (провадження 1-кс/703/672/22, 1-кс/703/671/22), слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_30 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 943 гривні 90 копійок.

Керуючись ст.100, 124, 369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, ч.1 ст.115 КК України, суда бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознакамиСуд звертає увагу на невідповідність показів обвинуваченого ОСОБА_9 дослідженим під час судового розгляду письмовим доказам, а також наявність суперечностей у таких показах.

у х в а л и в :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання 17 грудня 2022 року і до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити його дію до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_8 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 13 711 (тринадцять тисяч сімсот одинадцять) гривень 30 (тридцять) копійок на відшкодування матеріальної шкоди та 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, та 7000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 943 гривні 90 копійок.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт на майно:

- накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2022 року у справі №703/4057/22 (провадження 1-кс/703/672/22) на майно, вилучене в ході огляду від 17 грудня 2022 року, а саме на: скляну шляшку з під горілки «Green Day», дві скляні чарки, дві чашки, мобільний телефон «Huawey», мобільний телефон «LG», цеглину із слідами РБК (речовини бурого кольору), портсигар з РБК, ніж зі слідами РБК, три змиви РБК, зрізи нігтів трупа ОСОБА_12 , змиви з долоней трупа ОСОБА_12 , п`ять зразків волосся трупа ОСОБА_12 ;

- накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2022 року у справі №703/4057/22 (провадження 1-кс/703/671/22) на кросівки чорного кольору, камуфляжні штани та светр зеленого кольору.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- скляну пляшку з-під горілки, дві скляні чарки, дві чашки, цеглину із слідами РБК, портсигар з РБК, ніж із слідами РБК, три змиви РБК, змиви підозрюваного ОСОБА_9 , змиви трупа ОСОБА_12 , 5 зразків волосся, кросівки, штани, світер, підозрюваного ОСОБА_9 , що передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області - знищити після набрання вироком законної сили;

- мобільний телефон марки «LG», який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, - повернути за належністю ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили;

- штани, кофту, футболку, куртку, мобільний телефон «Huaway» ОСОБА_12 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, - повернути потерпілій ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили;

- флеш накопичувачі micro SD у паперових конвертах із відеозаписами огляду місця події від 17 грудня 2022 року та слідчого експерименту від 23 грудня 2022 року за участю ОСОБА_9 , CD-R диски, як додатки до протоколів тимчасового доступу, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку у день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1