КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0000016 стосовно, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з вищою освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючогоза адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК Україниза апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури - прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком обвинуваченого ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України та виправдано за недоведеністю, що в його діях є склад вказаного злочину.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат, які віднесені на рахунок держави.

У виправдувальному вироку суд зазначив, що, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що, не маючи ліцензії на право здійснення торгівлі алкогольними напоями, діючи умисно, в порушення Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», направлених на захист економічних інтересів держави України у сфері господарської діяльності, порушуючи вимоги чинного законодавства України, для досягнення своєї злочинної мети, направленої на збут незаконно виготовлених підакцизних товарів алкогольних напоїв та особистого збагачення протягом травня 2016 року, незаконно придбав з метою збуту, зберігав та транспортував з цією метою, а також збував незаконно виготовлені підакцизні товари алкогольні напої.

Так, відповідно до пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення у травні 2016 року у невстановленому місці придбав для зберігання з метою збуту у невстановленої особи 55 паперових коробів (типу «Бег-ін-бокс») ємністю по 10 куб.дм. кожний, заповнені незаконно виготовленою водно-спиртовою сумішшю міцністю 35,4% об, яка є підакцизним товаром.

Вказану водно-спиртову суміш у травні 2016 року ОСОБА_7 з метою подальшого збуту транспортував за допомогою автомобіля «Фольсваген Поло», д/н НОМЕР_1 , до місця зберігання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав до моменту їх реалізації.

18.05.2016 року в ході проведення контрольованої закупки ОСОБА_7 незаконно збув громадянину ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , десять паперових коробів (типу «Бег-ін-бокс») ємністю по 10 куб. дм. кожний, заповнені незаконно виготовленою водно-спиртовою сумішшю міцністю 35,4 % об., які доставив у вказане місце за допомогою автомобіля «Фольксваген Поло», д/н НОМЕР_1 , по ціні 350 грн. за короб, на загальну суму 3500 грн.

18.05.2016 року працівниками правоохоронних органів, під час проведення обшуків у автомобілі «Фольксваген Поло», д/н НОМЕР_1 , а також за місцем проживанням ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 45 паперових коробів (типу «Бег-ін-бокс») ємністю по 10 куб.дм. кожний, заповнені незаконно виготовленою водно-спиртовою сумішшю міцністю 35,4 %.

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 278хс від 24.06.2016 року, проведеної експертами Київського міського науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру МВС України, при дослідженні встановлено, що рідина в паперовому коробі (упаковка «Бег-ін-бокс») з написом: «Пшенична», є спиртовмісною сумішшю на основі етилового спирту, яка за показниками міцності не відповідає вимогам державного стандарту на даний вид продукції - ДСТУ4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», ДСТУ 7130:2009 «Спирт етиловий ректифікований, горілки, напої лікеро-горілчані. Критерії оцінювання справжності», оскільки об`ємна частка етилового спирту в ній складає 35,4%, однак, за органолептичними показниками та за показниками, що характеризують мікрокомпонентний склад, відповідає вимогам вищезазначених ДСТУ.

Відповідно до п. 1 ст. 215 ПК України, до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ.

Відповідно до п.п. 5 п. 1 ст. 14 ПК України, алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД.

Підпунктом 1 п. 3 ст. 215 ПК України визначено, що у товарній позиції «2208» (згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності) зазначені наступні товари: спирт етиловий, не денатурований з концентрацією спирту менш як 80 об. %; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт.

Отже, рідина, яка придбана, зберігалась та реалізовувалась ОСОБА_7 у паперових коробках (типу «Бег-ін-бокс»), є іншим напоєм, що містить спирт, відображена у товарній позиції «2208» (згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності), тобто є підакцизним товаром (алкогольним напоєм).

За вищевказаних обставин органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, а саме у незаконному придбанні, транспортуванні, зберіганні з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів (алкогольних напоїв) та реалізації незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Ухвалюючи рішення про виправдання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, проаналізувавши досліджені письмові докази сторони обвинувачення, дійшов до переконання про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 об"єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та виправдав останнього за недоведеністю, що в його діях є склад вказаного злочину.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 ставить питання про скасування вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.02.2022 року та ухвалення нового вироку апеляційним судом, яким просить визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Апелянт вважає оскаржуваний вирок незаконним у зв`язку із невідповідністю його висновків фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, перерахував у вироку всі докази, які досліджувалися в ході судового розгляду кримінального провадження, однак фактично не надав будь-якої оцінки вказаним доказам та не навів мотиви, з яких докази сторони обвинувачення не були прийняті до уваги.

Також вказує, що в основу прийнятого рішення судом першої інстанції взято до уваги лише висновок експерта №278хс від 24.06.2016 року, в якому зазначено, що наданий на дослідження зразок рідини в паперовому коробі (упаковка типу «Bag in box») з написом: «Пшенична» відноситься до спиртовмісних сумішей міцністю 35,4% етилового спирту та не відповідає вимогам діючих стандартів ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», ДСТУ 7130:2009 «Спирт етиловий ректифікований, горілки, напої лікеро-горілчані. Критерії оцінювання справжності». Одночасно взято до уваги підпункт 1 п.3 ст. 215 ПК України, яким визначено, що у товарній позиції «2208» (згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності) зазначені наступні товари: спирт етиловий, не денатурований з концентрацією спирту менш як 80 об. %; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт. При цьому, судом не надано жодної оцінки доказам, що підтверджують реалізацію обвинуваченим товару, який не відповідає вимогам податкового законодавства та нормам ДСТУ, з метою подальшого його вживання споживачем. Вважає, що вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом огляду, помітки та вручення грошових коштів від 18.05.2016 року, протоколом освідування особи вид 18.05.2016 року, протоколом обшуку від 18.05.2016 року, протоколом огляду місця події від 18.05.2016 року, протоколом обшук та висновком експерта № 278хс від 24.06.2016 року.

Вважає, що судом порушені вимоги ст.413 КПК України, що у відповідності з вимогами ч,1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення та підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення поданої прокурором апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів зазначеного кримінального провадження колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, перевірив зібрані на досудовому розслідуванні та досліджені в судовому засіданні докази, на підставі яких ОСОБА_7 було пред`явлене обвинувачення за ч.1 ст. 204 КК України.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України визначено, що вина особи має доводитися в законному порядку, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та доказах, одержаних незаконним шляхом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, частина 2 якої вказує, що ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов відсутності будь-яких сумнівів у тому, що винуватість обвинуваченої особи доведена.

У відповідності з вимогами ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено: що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред"явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання цієї особи із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах поданої прокурором апеляційної скарги, з точки зору його законності та обґрунтованості, колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 та при ухваленні виправдувального вироку, судом були дотримані в повній мірі.

Зі змісту вироку вбачається, що в ньому викладено формулювання обвинувачення пред"явленого ОСОБА_7 і визнаного судом недоведеним, а також підстави для його виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Так, суд першої інстанції, провівши в межах висунутого обвинувачення судовий розгляд даного кримінального провадження, дослідивши зібрані у справі докази дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази не доводять в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, який обвинувачується у незаконному придбанні, транспортуванні, зберіганні з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів (алкогольних напоїв) та реалізації незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тобто в обвинуваченні щодо ОСОБА_7 мова йде виключно про алкогольні напої до яких встановлено ставки акцизного податку.

В обгрунтування цього висновку суд, посилаючись на правовий висновок щодо предмету злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України викладений у постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 05.09.2013 року у справі № 5-15 кс13, згідно якого визначальним поняттям при встановленні предмету злочину за вказаним законом про кримінальну відповідальність є поняття "підакцизні товари", зазначив, що з наданого прокурором висновку експерта № 278хс від 24.06.2016 року, на підставі якого органом досудового розслідування зроблено висновок, що ОСОБА_7 незаконно придбав, транспортував, зберігав з метою збуту підакцизні товари (алкогольні напої) та реалізував ці алкогольні напої, судом встановлено, що наданий на дослідження зразок рідини у паперовому коробі (упаковка типу "Bag in box") з написом "Пшенична" відноситься до спиртовмісних сумішей міцністю 35,4 % етилового спирту та не відповідає вимогам діючих стандартів ДСТУ 4256:2003 "Горілки і горілки особливі. Технічні умови", ДСТУ 7130:2009 "Спирт етиловий ректифікований, горілки, напої лікеро-горілчані. Критерії оцінювання справжності".

Таким чином, суд обгрунтовано зазначив, що вилучена у ОСОБА_7 спиртосуміш не відповідає вимогам ДСТУ за критеріями справжності, а тому до неї не може бути встановлено ставки акцизного податку, тобто вона не відноситься до підакцизних товарів, у зв"язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для виправдання ОСОБА_7 за недоведеністю, що в його діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов"язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, зокрема подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження, суд першої інстанції, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх

доказів, передбачений частиною 2 ст. 22 КПК України, об`єктивно з`ясувавши обставини та дослідивши під час судового розгляду докази надані стороною обвинувачення, керуючись законом, дійшов висновку про те, що в ході судового провадження не було доведено, що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про що суд обгрунтовано зазначив в мотивувальній частині судового рішення, а в його резолютивній частині визнав ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та виправдав.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що рідина, яка була придбана, зберігалась та реалізовувалась ОСОБА_7 є іншим напоєм, що містить спирт, який відображений у товарній позиції "2208" згідно УКТ ЗЕД, тобто є алкогольним напоєм та підпадає під поняття "підакцизний товар", колегія суддів вважає безпідставними, оскільки прокурором не було надано безсумнівного доказу на підтвердження того, що вилучена згідно протоколів обшуку від 18.05.2016 року (т.1 а.с. 25-28, 44-48) та протоколу огляду місця події від 18.05.2016 року (т.1 а.с. 40-42) рідина у паперових упаковках "Bag in box" з написом "Пшенична" є алкогольним напоєм і підлягає маркуванню марками акцизного податку згідно УКТ ЗЕД (код товару 2208), а висновок експерта № 278хс від 24.06.2016 року, на який посилається прокурор на підтвердження того, що ОСОБА_7 незаконно придбав, транспортував, зберігав з метою збуту підакцизні товари (алкогольні напої) та реалізував алкогольні напої підтверджує лише те, що наданий на дослідження експерту зразок рідини відноситься до спиртовмісних сумішей міцністю 35,4 % етилового спирту і не відповідає вимогам діючих стандартів ДСТУ 4256:2003"Горілки і горілки особливі. Технічні умови", ДСТУ 7130:2009 "Спирт етиловий ректифікований, горілки, напої лікеро-горілчані. Критерії оцінювання справжності", а тому висновок суду першої інстанції, що вилучена у ОСОБА_7 спиртосуміш не відповідає вимогам ДСТУ за критерієм справжності, тобто вона не відноситься до підакцизних товарів і на неї не може бути встановлено ставки акцизного податку є обгрунтованим, з чим також погоджується і колегія суддів.

Іншого дослідження вказаного зразку рідини, який згідно вищезазначеного висновку експерта № 278хс від 24.06.2016 року відноситься до спиртовмісних сумішей міцністю 35,4 % етилового спирту цей висновок не містить, а тому твердження прокурора, що рідина, яка була придбана, зберігалась та реалізовувалась ОСОБА_7 є алкогольним напоєм та підпадає під поняття "підакцизний товар", який відображений у товарній позиції "2208" згідно УКТ ЗЕД, колегія суддів вважає безпідставними.

Твердження прокурора, що при ухваленні рішення про виправдання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, перерахував у вироку дослідженні докази, які, на переконання сторони обвинувачення доводять винуватість останнього у пред"явленому йому обвинуваченні, однак будь-якої оцінки їм не надав, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки наведені прокурором в апеляційній скарзі докази, які були досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколи обшуку та огляду місця події підтверджують лише факт вилучення з багажного відділення автомобіля «Фольксваген Поло», д/н НОМЕР_1 та за місцем проживання ОСОБА_7 картонних коробок типу «Бег-ін-бокс») з написом "Пшенична"; протокол огляду помітки та вручення грошових коштів ОСОБА_8 помічених препаратом "Світлячок" підтверджує проведення певних заходів з метою отримання фактичних даних щодо незаконної реалізації ОСОБА_7 картонних коробок типу «Бег-ін-бокс») з написом "Пшенична", а протокол освідування останнього підтверджує лише факт виявлення на його долонях вказаного препарату і не спростовують висновків суду про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 об"єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, оскільки вилучена у ОСОБА_7 в ході досудового розслідування спиртосуміш не відноситься до підакцизних товарів і до неї не можуть бути встановлені ставки акцизного податку, так як вона не відповідає вимогам ДСТУ за критеріями справжності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не було надано доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та наявність в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про те, що виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_7 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і судом першої інстанції істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає безпідставними, а виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_7 законним та обґрунтованим і підстав для його скасування, з ухваленням апеляційним судом обвинувального вироку та призначенням ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2022 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України та виправдано за недоведеністю, що в його діях є склад вказаного злочину - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: _______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3