Провадження № 1-кс/201/5022/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м.Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 27 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000760 від 26 травня 2022 року,

У судовому засіданні приймали участь:

скаржник ОСОБА_4 ,

представник скаржника ОСОБА_3 ,

установив:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 27 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000760 від 26 травня 2022 року, у якій просить: скасувати постанову слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровської області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27.10.2023 року.

В обґрунтування поданої скарги представник скаржника зазначає, що 26.05.22 року СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровської області було відкрито кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30000760, з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України. 27.10.2023 року слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровської області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України). Представник вказав, що копію зазначеної постанови про закриття кримінального провадження заявник отримав тільки 17.11.2023 р. поштою, про що свідчить підпис отримувача у поштовому відділенні. Представник не погоджується із постановою слідчого про закриття кримінального провадження та вважає, що така підлягає скасуванню, у зв`язку із тим, що закриваючи кримінальне провадження слідчий як на підставу закриття посилається на те, що в ході досудового розслідування допитаний у якості потерпілого ОСОБА_4 не зміг надати слідчому підтверджуючих документів на вкрадене майно, а також на відсутність у переліку спадку вказівки матері потерпілого на коштовності, які перебували у її власності. Крім того, у постанові зазначено, що відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» задля підтвердження права власності на майно, фізичній особі необхідно мати чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на майно, однак жодною нормою кримінально-процесуального кодексу України не передбачено обов`язок потерпілого надавати для підтвердження краденого майна чеки, квитанції, або інший документ. Посилання на ЗУ «Про захист прав споживачів» у даному випадку некоректне, тому що ОСОБА_4 має процесуальний статус потерпілого, не виступає в якості споживача або господарюючого суб`єкту. Сам факт крадіжки підтверджується його заявою про злочин, яку суд зобов`язав СВ ВП № 5 прийняти та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Сам ОСОБА_6 надав клопотання про допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які могли б підтвердити факт належності вкраденого майна потерпілому, а також факт находження його у квартирі потерпілого. Однак свідки допитані так і не були, не був проведений огляд місця події, а саме сейфу у якому зберігалися викрадені коштовності, не була зроблена фототаблиця, спадкові документи на ім`я ОСОБА_4 також не долучені до справи. Відтак, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 27.10.23 р. є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження.

У судовому засіданні заявник та його представник свою скаргу підтримали з підстав, наведених у ній, та просили задовольнити. Крім того, представник заявника просила поновити пропущений процесуальний строк на звернення до суду на оскарження постанови слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 27 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000760 від 26 травня 2022 року.

Представник СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд скарги по даному кримінальному провадженню без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи, приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000760 від 26 травня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 27 жовтня 2023 року кримінальне провадження № 0000760 від 26 травня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що у ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000760, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, до СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області поштою надійшла ухвала слідчого судді ОСОБА_9 Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (справа №932/2025/22; провадження №1-кс/932/891/22), що зобов`язує уповноважену особу ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 (ЖЄО №7154 від 01.04.2022) про вчинення кримінального правопорушення. (ЄО №12283). В заяві зазначено, що 11.03.2022 ОСОБА_4 повернувся додому та виявив відсутність у квартирі грошових коштів та дружини ОСОБА_10 з двома дітьми. Первинна правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування, потерпілий ОСОБА_4 , під час проведення додаткового допиту від 15.05.2023, зазначив, що жодних підтверджуючих право власності документів останній немає, а також не має фото викрадених речей. До того ж, потерпілий вказав, що вказані коштовні речі (прикраси) перебували у власності його матері ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у перелік спадку, який переходив до ОСОБА_4 вона їх не вказала. В ході досудового розслідування жодного документа зі сторони потерпілого, які б підтверджували факт наявності в останнього вказаного ним майна, а також жодного підтверджуючого документу, у вигляді чеку, накладної або іншого письмового документу надано не було. Також, в ході досудового розслідування не було встановлено жодного свідка, які б своїми показами підтвердили факт вчинення ОСОБА_10 таємного викрадення чужого майна, а також наявності вказаного майна в цілому у ОСОБА_4 . Враховуючи те, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено обставин, які б указували на таємну крадіжку чужого майна, у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України кримінальне провадження закрито.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК Українидоказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Проте, з мотивувальної частини постанови вбачається, що поза увагою слідчого залишилася відсутність оцінки щодо можливості встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку про недотримання слідчим вимог ст.110 КПК України при ухваленні постанови від 27.10.2023 року, що є порушенням змісту та форми загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальному процесуальному законодавстві України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, неповнота досудового розслідування полягає в тому, що слідчим не перевірені доказами і не спростовані фактичні обставини, викладені в клопотаннях скаржника, не в повному обсязі проведені слідчі дії.

Разом з тим, в постанові про закриття кримінального провадження слідчим не надана правова оцінка встановленим під час досудового розслідування обставинам та не наведено аналізу проведеного розслідування.

Отже, на думку слідчого судді, в ході досудового розслідування слідчим допущена істотна неповнота, усунення якої потребує застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування і виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а слідчим без дослідження всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, передчасно було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9,91-94,110,284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене слідчим не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених представником скаржника.

Тому, вимога представника скаржника щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Представником скаржника порушено десятиденний строк звернення до суду зі скаргою, але заявлено клопотання про поновлення такого строку у зв`язку із несвоєчасним отриманням постанови.

За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно вимог 18) ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись п. 18) ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,110, 117,284, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 27 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000760 від 26 травня 2022 року, задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , пропущений процесуальний строк на звернення до суду на оскарження постанови слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 27 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000760 від 26 травня 2022 року.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 27 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000760 від 26 травня 2022 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено 30 листопада 2023 року о 17-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1