Справа № 163/1819/23
Провадження № 1-кп/163/177/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000121 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Грабівниця Самбірського району Львівської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вищої освіти, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві, тобто наданні засобів для вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обовязків, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, а саме в тому, що він в березні 2023 року, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації та не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, переслідуючи мету виїзду за межі території України, в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, діючи умисно, використовуючи месенджер «Телеграм» шляхом листування вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про виготовлення на своє імя документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України, зокрема пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 15.08.2012, форма якого встановлена постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03.11.2017 на ім`я ОСОБА_4 .

В подальшому усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, діючи за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинив пособництво у вчиненні злочину, а саме через месенджер «Телеграм» переслав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані та власну фотокартку для подальшого використання під час виготовлення підробленого документу.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , використовуючи анкетні дані останнього у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою компютерної техніки, умисно виготовила підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 15.08.2012, форма якого встановлена постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03.11.2017 на ім`я ОСОБА_4 в яку внесла недостовірні відомості про те, що він є інвалідом 2 групи через загальне захворювання, яке завірила відтиском печатки «Пенсійний фонд України», підробивши підпис керівника вказаної установи.

В подальшому, невстановлена особа переслала підроблений документ ОСОБА_4 на відділення «Нова пошта», що за адресою:м. Дрогобич, вул. Грушевського, 42, Львівської області, котрий отримав вказаний документ 12.05.2023 та заплатив невстановленій особі грошові кошти у сумі 1000 доларів США за виготовлення вказаного підробленого документу.

Вищевказані дії, надали ОСОБА_4 право на використання документів як офіційних, тобто таких, що мають усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та надають особі, котра є особою призовного віку та не має права перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, здійснити незаконний перетин державного кордону України на виїзд з України.

Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується y використанні завідомо підробленого документа, тобто вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме в тому, що він 21 червня 2023 року, о 00 год. 05 хв. під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин», що знаходиться за адресою: вул. Прикордонників, 1 у с. Старовойтове, Ковельського району, Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, як підставу для перетину надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 15.08.2012, форма якого встановлена постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03.11.2017 на ім`я ОСОБА_4 з внесеними недостовірними відомостями про те, що він є інвалідом 2 групи через загальне захворювання завірене відтиском печатки «Пенсійний фонд України» з підробленим підписом керівника вказаної установи.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких; кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, належить до кримінальних проступків.

Міра покарання за ч.4 ст.358 КК України та за ч.3 ст.358 КК України, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції статті.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисники. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисники проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що угода відповідає приписам ст.472 КПК України, не суперечить іншим вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Підроблений документ як речовий доказ згідно із ст.100 КПК України слід залишити при справі.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 08 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000121, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України - у виді 2 років обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Долю речових доказів слід визначити таким чином:

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 15.08.2012, на ім`я ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження, знявши накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 червня 2023 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1912 (одну тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень судових витрат на проведення судової технічної експертизи документів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Головуючий : суддя ОСОБА_1