Справа № 199/50/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі слідчої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого Слідчого відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 ,про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 ,про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим Слідчого відділенням Відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 05.01.2024 приблизно о 16 годині 00 хвилин, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, перебуваючи біля входу до гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито викрав чуже майно (грабіж,) що належить ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Орро», моделі «А96», золотистого кольору.

05.01.2024 відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за №0000026, з попередньо-визначеною правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України.

06.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

05.01.2024 в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , виявлено та вилучено:

1) з лівого нагрудного карману куртки одягненої на ОСОБА_6 мобільний телефон червоного кольору «SAMSUNG» SM-A015FIDS imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у захисному чохлі чорного кольору - вилучено та опечатано в спец. пакет №PSP2355733;

2) з правого переднього карману куртки одягненої на ОСОБА_6 мобільний телефон «Орро» А96 модель «СРН2333», imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , у чохлі прозорого кольору - вилучено та опечатано до спец. Пакету №WAR1206084;

3) палка ковбаси «Ковбасний ряд» - гурман з сиром» вагою 420 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

4) дві упаковки сосисок «Розумний вибір» - хот-дог», вагою 450 г. кожна з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

5) одна пачка арахісу зі смаком сиру «Своя лінія» вагою 120 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

6) палка ковбаси «М`ясна лавка» - шинкова своя лінія», вагою 500 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

7) жерстяна банка напою «SHAKE COCKTAILS DAIQUIRI», об`ємом 500 мл., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

8) один батон 10-го хліб заводу «Гірчичний», нарізний, вагою 450 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

9) одна плитка шоколаду «Milka Toffeе Ganznuss», вагою 300 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ».

В своєму клопотанні слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що телефони та інше перелічене майно, може бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення та є предметами кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 , яка відповідно до постанови від 09.01.2024 року про зміну групи слідчих у кримінальному провадженні №0000026 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження, які належним чином повідомлені, не прибули у судове засідання, тому слідчий суддя здійснює судовий розгляд клопотання за їх відсутності, що узгоджується та не суперечить правовим нормам КПК України.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив наступне.

У статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт у порядку статей 170174 КПК України.

Відповідно до положень частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна враховує наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а також, що об`єкти, зазначені в клопотанні, відповідають критеріям, встановленим частиною другою статті 167 КПК України, мають значення для досудового розслідування, є об`єктами вчинення злочину у кримінальному провадженні та можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у разі, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті (частина третя статті 170 КПК України).

З огляду на положення частини другої статті 167 та частини першої, другої статті 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчий суддя враховує, що предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, арешт зазначеного майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Майно, на яке слідчий та прокурор просив накласти арешт, є доказами злочину у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане майно є доказами розслідуваного злочину, необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є законним та обґрунтованим .

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, щодо яких здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, не позбавлені права звернутися до суду, в порядку статті 174 КПК України, із клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Так, статтею 174 КПК України встановлений порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в сенсі ст. 28 КПК не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, третя особа наділена правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.

Тобто, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт переліченого майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Керуючись ст.ст. 131,132,170-173,369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 ,про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт намайно, яке відповідно до протоколу було вилучено 05.01.2024, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1) на мобільний телефон червоного кольору «SAMSUNG» SM-A015FIDS imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у захисному чохлі чорного кольору - вилучено та опечатано в спец. пакет №PSP2355733;

2) на мобільний телефон «Орро» А96 модель «СРН2333», imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , у чохлі прозорого кольору - вилучено та опечатано до спец.пакету №WAR1206084;

3) на палку ковбаси «Ковбасний ряд» - гурман з сиром» вагою 420 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

4) на дві упаковки сосисок «Розумний вибір» - хот-дог», вагою 450 г. кожна, з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

5) на одну пачку арахісу зі смаком сиру «Своя лінія» вагою 120 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

6) на палку ковбаси «М`ясна лавка» - шинкова своя лінія», вагою 500 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

7) на жерстяну банка напою «SHAKE COCKTAILS DAIQUIRI», об`ємом 500 мл., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

8) на один батон 10-го хліб заводу «Гірчичний», нарізний, вагою 450 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ»;

9) на одну плитку шоколаду «Milka Toffeе Ganznuss», вагою 300 г., з поліетиленового пакету з надписом «АТБ».

Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1