Справа № 461/9405/23
Провадження № 1-кс/461/6174/23
06.11.2023 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ТзОВ «Львівський бронетанковий завод» на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -
Представник ТОВ «Львівський бронетанковий завод» в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити з мотивів, наведених у ній.
Слідчий у судовому засіданні скаргу заперечив, просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки постанова є законною та мотивованою. Оскільки, відсутні підстави для визнання ТОВ «Львівський бронетанковий завод» потерпілим, так як такому не завдано матеріальної шкоди.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.08.2021 між Державним підприємством «Львівський бронетанковий завод» (Комітент), правонаступником якого на даний час є Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський бронетанковий завод», та Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт» (Комісіонер, ДК «Укрспецекспорт») було укладено Додатковий договір №1 до Договору комісії № USE-17.1-78-D/K-21 від 13.08.2021 про те, що комісіонер за комісійну плату, від свого імені, але за рахунок комітента укладе зовнішньоекономічний контракт з фірмою «Real Trade Praha a.s.» (Чеська Республіка) про купівлю на умовах імпорту наступної продукції: 8 одиниць танків Т-72 без озброєння (ремонтний фонд), 8 одиниць двигунів В-84 МС та 8 одиниць 12,7 мм кулеметів НСВ з одиночним комплектом ЗІП.
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Для вирішення питання про визнання особи потерпілим необхідним є з`ясування чи заподіяно такій особі шкоди злочином та якої саме, моральної, фізичної чи майнової.
Поняття майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому охоплює: 1) заподіяну кримінальним правопорушенням особі пряму, безпосередню шкоду в її майновому та грошовому виразі; 2) не одержані внаслідок скоєння кримінального правопорушення доходи; 3) оцінені в грошовому вигляді витрати на відновлення здоров`я потерпілого, а в разі його смерті на поховання й виплати з підтримання матеріального добробуту і виховання непрацездатних членів сім`ї потерпілого та його неповнолітніх дітей; 4) кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.
Дослідивши постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 06.10.2023 року, слідчий суддя вважає її обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам КПК України.
У судовому засіданні представником скаржника не надано відомостей, що могли б підтвердити завдану шкоду, яка була спричинена в результаті вчинення кримінального правопорушення, та не доведено суду необґрунтованість винесеної постанови про відмову у визнанні потерпілим.
Враховуючи те, що на час прийняття оскаржуваної постанови в розпорядженні слідчого були відсутні докази, які б могли свідчити про наявність підстав вважати, що заявнику завдана майнова шкода, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчий діяв в межах своїх повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, виніс обґрунтовану та мотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим ТОВ «Львівський бронетанковий завод» за відсутності підстав, передбачених ст. 55 КПК України.
З огляду на вищевикладене, скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Відмовити у задоволенні скарги ТзОВ «Львівський бронетанковий завод» на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1