Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/574/24
Номер провадження 1-кс/711/230/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді санітарного інструктора 3 взводу охорони, 4 роти охорони, 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах - криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що04.04.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу під час мобілізації та направлено для подальшого її проходження до військової частини НОМЕР_2 , де останнього призначено на посаду стрільця, після чого останній проходив військову службу в різних підрозділах Збройних Сил України.

05.07.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №30 РС ОСОБА_5 призначено на посаду санітарного інструктора 3 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, з моменту призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В цій же військовій частині проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира відділення 3 взводу охорони 4 роти охорони військової частини НОМЕР_2 у військовому звані «молодший сержант» ОСОБА_7 .

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Положення ст.28 Конституції України передбачають, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до положень ст.68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Не зважаючи на це, 21.01.2024 о 20 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні тимчасового місцезнаходження підрозділу за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , маючи умисел спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, а саме ОСОБА_7 , усвідомлюючи власні дії та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив кухонний ніж та тримаючи його в правій руці, наніс один удар в область шиї з лівої сторони потерпілому, чим, відповідно до довідки виданої КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської міської ради від 22.01.2024, спричинив ОСОБА_7 ушкодження у вигляді відкритої рани з ушкодженням глотки та шийного відділу стравоходу та геморагічного шоку ІІІ ступеню, які носять ознаки небезпеки для життя в момент заподіяння та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, тобто виконав усі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме для позбавлення ОСОБА_7 життя, проте потерпілого було доставлено до лікарні, де йому надали необхідну медичну допомогу.

22.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

21.01.2024 о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортом помічника чергового відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 21.01.2024;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.01.2024;

-протоколом огляду місця події від 22.01.2024;

-довідкою виданою КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської міської ради від 22.01.2024;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи зібрані докази, на даному етапі досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який відповідно ч.1 ст.115 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Слідчий вказує, що метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме:

-п.1 ч.1 ст.177 КПК України - ризик можливого переховування від органу досудового розслідування з підстав тяжкості покарання, що загрожує, який узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінюванні ризиків переховування, та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, що не пов`язаного з триманням під вартою, усвідомлюючи, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

-відповідно до п.3 ч.1 ст.177 КПК України - ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що свідком та потерпілим від вказаного правопорушення були безпосередньо військовослужбовці з якими ОСОБА_5 проходить військову службу та знайомий тривалий проміжок часу, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілого, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

-відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи те, що на даний момент злочин який було скоєно ОСОБА_5 не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, останній, в разі застосуванні більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість довести свій злочинний умисел до кінця.

Зазначене вище свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

На теперішній час в органу досудового розслідування немає даних про те, що ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах СІЗО.

Виходячи з усього вище перерахованого, слідчий та прокурор вважають, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти наведеним вище ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали подане клопотання в повному обсязі та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання або ж домашнього арешту в нічний час доби.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що 22.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозруу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суття звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення у справі «Ердагоз проти Туреччини», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

У даному кримінальному провадженні звязок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується долученими до клопотання доказами. Сукупність цих доказів дають підстави дійти до висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та убезпечення існуючих ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з цим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

У справі «Ілійков проти Болгарії», Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000032 є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи наявність обгрунтованої підозри, обставини вчинення кримінального провадження, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, зокрема те, що свідок та потерпілий у вказаному правопорушенні є військовослужбовцями з якими ОСОБА_5 проходить військову службу та знайомий тривалий проміжок часу, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування та на переконання слідчого судді не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.03.2024 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 26.01.2024 року о 10:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1