Справа № 201/379/24
Провадження 1-кс/201/120/2024
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого групи слідчих ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000679 від 10.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302 ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 4 травня 2023 року, виник злочинний умисел направлений на створення та утримання місць розпусти, з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб та сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення злочинів проти громадського порядку та моральності, шляхом забезпечення діяльності з надання сексуальних послуг особами жіночої статі, отримуючи при цьому систематичний протиправний прибуток від такої діяльності.

Розуміючи протиправний характер своїх дій, а також те, що реалізація злочинних намірів можлива лише у складі групи осіб, ОСОБА_6 у якості організатора, переслідуючи корисливий мотив, з метою матеріального збагачення для більш жорсткого та постійного контролю за злочинною діяльністю місця розпусти, а також виконання та делегування злочинних функцій залучив до участі у спільних протиправних діях свою дівчину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заздалегідь розподіливши між собою ролі у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на створення та утримання місця розпусти з метою наживи за попередньою змовою групою осіб та сутенерство вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з метою створення місця розпусти для постійного вчинення розпусних дій, тобто для забезпечення умов заняттям проституцією ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підшукали двоповерховий будинок АДРЕСА_1 , та 4 травня 2023 року останні отримали його у користування, шляхом складання договору оренди на ім`я ОСОБА_7 , де організували місце розпусти та почали його утримувати, тобто сплачувати грошові кошти за користування вказаним будинком в розмірі 1000 доларів США за місяць оренди, обладнали спеціальні індивідуальні кімнати з ліжками, та в наступному утримували зазначені кімнати в придатному стані, придбали засоби особистої гігієни, рушники, постільну білизну, організували його прибирання, утримання в належному стані, розміщення у ньому осіб, що займаються проституцією, пошук клієнтів, які будуть отримувати послуги проституток за вказаною адресою та отримання за це грошових коштів.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але починаючи з 04.05.2023 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , згідно відведених їм ролей, почали активно підшукували дівчат віком від 18-ти до 35-ти років для зайняття проституцією на території міста Дніпра. Таким чином останні, з корисливих спонукань, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, керуючись прямим умислом, спрямованим на вчинення противоправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, а також з метою незаконного збагачення діючи за попередньою змовою, з метою досягнення злочинної мети, направленої на протиправне збагачення шляхом систематичного зайняття сутенерством та організації діяльності по забезпеченню заняття проституцією іншими особами, розподілявши отримані прибутки від такої діяльності, залучали осіб жіночої статі для зайняття проституцією, які добровільно погодились на надання послуг сексуального характеру у м. Дніпро, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У подальшому, розподіливши між собою функції, до яких входять: облаштування місця розпусти, забезпечення засобами зв`язку, транспорту, пошук клієнтів та співробітниць, проведення співбесід із кандидатками на роботу, оплата оренди приміщення, транспортних витрат, інші фінансові розрахунки, придбання й реалізація для клієнтів засобів контрацепції, білизни, інших предметів порнографічного характеру, продуктів, напоїв, пошук та надання приміщень, охорона, рекламування послуг, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 маючи чітко визначені ролі кожного учасника, єдиний план, в якому передбачено розподіл функцій співучасників, почали існувати як організатори діяльності з надання сексуальних послуг у місці розпусти, особами жіночої статі, з високим рівнем організованості та послідовності у здійсненні злочинних дій.

Як організатор і виконавець злочинів ОСОБА_6 поклав на себе виконання наступних обов`язків: розробку плану і організацію вчинення злочинів; підшукування та оплата оренди приміщення для утримання місця розпусти, з можливістю проживання там його співробітниць; здійснення дій направлених на забезпечення зайняття проституцією відносно кількох осіб, їх доставка до місць зайняття проституцією, отримання коштів від клієнтів за зайняття проституцією іншими особами; впровадження спільних неформальних правил поведінки, обов`язкових для виконання в утриманому ними з ОСОБА_7 місці розпусти; забезпечення безпеки у випадку можливої загрози зі сторони співробітників правоохоронних органів, розробка і впровадження заходів конспірації; розподіл коштів (прибутків), одержаних у результаті діяльності місця розпусти між дівчатами, що працювали в організованому ними з ОСОБА_7 місці розпусти і тими хто забезпечував надання інших послуг для функціонування місця розпусти (водії, рекламодавці та ін.); забезпечення утриманого ними з ОСОБА_7 місця розпусти білизною, рушниками, засобами гігієни, засобами контрацепції, лубрікантами, предметами порнографічного характеру, напоями та продуктами, як для клієнтів так і для співробітниць місця розпусти.

Діючи у складі групи осіб, притримуючись узгодженого між собою плану ОСОБА_7 як організатор та виконавець злочинів взяла на себе наступні обов`язки: орендувала приміщення для утримання місця розпусти; підшукувала молодих дівчат, шляхом проведення співбесід із кандидатками, організовувала робочі зміни осіб жіночої статі, які займались проституцією та відносно яких вона разом із ОСОБА_6 вчиняли сутенерство; приймала дзвінки на мобільний телефон від клієнтів, що бажають скористатись послугами проституток та обговорювала вартості цих послуг, умов, місце їх отримання та оплати; проживаючи разом із дівчатами, які займались проституцією безпосередньо спілкувалась з ними, налагоджувала дружні відносини для полегшення спільної із ОСОБА_6 діяльності, щодо сутенерства стосовно вказаних дівчат; координувала віддалено діяльність утриманого ними з ОСОБА_6 місця розпусти, шляхом надання вказівок дівчатам та делегування на них функції адміністрування місця розпусти; здійснювала підрахунок грошових коштів, що заробили дівчата відносно яких вчиняється сутенерство та вирахування їх заробітної плати; впроваджувала спільні неформальні правила поведінки, обов`язкові для виконання в утриманому нею із ОСОБА_6 місці розпусти; розподіляла кошти (прибутки), одержані у результаті діяльності місця розпусти між дівчатами, що працювали в організованому нею із ОСОБА_6 місці розпусти і тими хто забезпечував надання інших послуг для функціонування місця розпусти (водії, рекламодавці та ін.); забезпечувала наявність в утриманому нею із ОСОБА_6 місці розпусти білизни, рушників, засобів гігієни, засобів контрацепції, лубрікантів, предметів порнографічного характеру, напоїв та продуктів, як для клієнтів так і для співробітниць місця розпусти.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але в період з липня по серпень 2023 року до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зателефонував раніше знайомий їй ОСОБА_6 та запропонував можливість працевлаштування в утриманому ним разом з ОСОБА_7 місці розпусти в якості повії.

Для більш детального обговорення умов працевлаштування ОСОБА_10 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але в період з липня по серпень 2023 року, перебуваючи по вул. Київська у м. Дніпро зустрілась із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які прибули до неї на автомобілі «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 . У свою чергу, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, під час спілкування в автомобілі з ОСОБА_10 , ознайомив її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі від 3 500 гривень до 4500 гривень за годину надання таких послуг, із яких 40% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_10 , а решту повинні були отримувати організатори, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_6 , ОСОБА_10 погодилась на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з липня-серпня 2023 року по кінець грудня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 та в інших квартирах, готелях міста Дніпра надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 60% якої віддавала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які фактично вчиняли сутенерство щодо неї.

Встановлено, що з метою реклами незаконної діяльності, а також притягнення клієнтів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підшукували невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які розміщували оголошення на різних веб-ресурсах в мережі Інтернет з вказанням «робочого» номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , щодо надання послуг сексуального характеру та реклами діяльності борделю, на таких веб-ресурсах як ІНФОРМАЦІЯ_8 та інші.

24 листопада 2023 року, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , приблизно о 14:20 годин, бажаючи працевлаштуватись на високооплачувану роботу, прибула за запрошенням за адресою: АДРЕСА_2 на зустріч із ОСОБА_7 .

У свою чергу ОСОБА_7 , реалізуючи спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством, з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_14 , яка прибула на співбесіду щодо працевлаштування, звернулась до останньої з пропозицією про влаштування її на роботу в якості повії з метою отримання грошової винагороди за надання сексуальних послуг.

Під час співбесіди ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ознайомила ОСОБА_14 з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі від 4000 гривень до 4500 гривень за годину надання таких послуг, із яких 40% прибутку від отриманої грошової винагороди мала отримувати безпосередньо дівчина повія.

Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_14 погодилась на вищевказану роботу, після чого їй було запропоновано якнайшвидше приступити до надання сексуальних послуг чоловікам за грошову винагороду, прибувши за адресою: АДРЕСА_1 для працевлаштування.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України тобто створення та утримання місця розпусти з метою наживи за попередньою змовою групою осіб та сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у точно невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, приблизно у серпні 2023 року ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за рекомендацією її подруги, прибула за адресою: АДРЕСА_1 де звернулась до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з метою працевлаштування в якості повії, в утриманому ними місці розпусти, на що отримала від них згоду.

У свою чергу, ОСОБА_7 , реалізуючи спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_12 , ознайомила її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі від 3 500 гривень до 4 500 гривень за годину надання таких послуг, із яких 40% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_12 , а решту повинні були отримувати організатори, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_7 , ОСОБА_12 погодилась на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з серпня 2023 по грудень 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , та в інших квартирах, готелях на території м. Дніпра надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 60% якої віддавала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які фактично вчиняли сутенерство щодо неї.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 303 КК України тобто сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Так, у точно невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, приблизно у вересні 2023 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , через Телеграм-канал познайомилась із ОСОБА_6 , який в свою чергу запропонував їй можливість працевлаштування в утриманому ним разом з ОСОБА_7 місці розпусти в якості повії.

Для більш детального обговорення умов працевлаштування ОСОБА_11 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, приблизно у вересні 2023 року, перебуваючи по пр. Олександра Поля у м. Дніпро зустрілась із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які прибули до неї на автомобілі «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 . У свою чергу, ОСОБА_7 , реалізуючи спільний із ОСОБА_6 , злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, під час спілкування в автомобілі з ОСОБА_11 , ознайомила її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі від 3 500 гривень до 4000 гривень за годину надання таких послуг, із яких 40% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_11 , а решту повинні були отримувати організатори, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_6 , ОСОБА_11 погодилась на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з вересня 2023 року по кінець грудня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 та в інших квартирах, готелях міста Дніпра надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 60% якої віддавала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які фактично вчиняли сутенерство щодо неї.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 303 КК України тобто сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, у точно невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, приблизно у жовтні 2023 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рекомендацією її знайомої, прибула до міста Дніпро, де знаходячись біля центрального ринку «Озерка», за адресою: м. Дніпро, вул. Степана Бандери, 2/3 зустрілась із ОСОБА_6 , який в свою чергу, пересуваючись на автомобілі «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 відвіз останню за адресою: м. Дніпро, вул. Лабораторна, 77.

В ході спілкування ОСОБА_9 звернулась до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою працевлаштування в якості повії, в утриманому ними місці розпусти, на що отримала від них згоду.

У свою чергу, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_9 , ознайомив її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі від 4 000 гривень до 4500 гривень за годину надання таких послуг та від 14 000 гривень до 16 000 гривень за ніч надання сексуальних послуг, із яких 40% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_9 , а решту повинні були отримувати організатори, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_6 , ОСОБА_9 погодилась на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з кінця жовтня 2023 року по кінець грудня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 та в інших квартирах, готелях міста Дніпра надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 60% якої віддавала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які фактично вчиняли сутенерство щодо неї.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 303 КК України тобто сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у точно невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, приблизно у середині листопада 2023 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за рекомендацією її знайомої, прибула за адресою: АДРЕСА_1 де звернулась до ОСОБА_6 з метою працевлаштування в якості повії, в утриманому ним і ОСОБА_7 місці розпусти, на що отримала від них згоду.

У свою чергу, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_13 , ознайомив її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі 4 000 гривень за годину надання таких послуг, із яких 40% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_13 , а решту повинні були отримувати організатори, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_6 , ОСОБА_13 погодилась на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з середини листопада по кінець грудня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 та в інших квартирах, готелях на території міста Дніпро, надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 60% якої віддавала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які фактично вчиняли сутенерство щодо неї.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 303 КК України тобто сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Так, 01.12.2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, за рекомендацією її знайомої, прибула за адресою: АДРЕСА_1 де звернулась до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з метою працевлаштування в якості повії, в утриманому ними місці розпусти, на що отримала від них згоду.

У свою чергу, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_8 , ознайомив її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі від 4 500 гривень до 5000 гривень за годину надання таких послуг, із яких 40% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_8 , а решту повинні були отримувати організатори, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 погодилась на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з 01.12.2023 по 03.12.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 60% якої віддавала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які фактично вчиняли сутенерство щодо неї.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 303 КК України тобто сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність з утримання місця розпусти з метою наживи за попередньою змовою групою осіб та сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), за попередньою змовою групою осіб приблизно 28.09.2023 року до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулась ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 в пошуку роботи, у відповідь на оголошення у Всесвітній мережі Інтернет.

В подальшому встановлено, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приблизно 28 вересня 2023 року, виник злочинний умисел направлений на створення та утримання місць розпусти, з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, вчинене із залученням неповнолітнього та сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), за попередньою змовою групою осіб, щодо неповнолітнього, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення злочинів проти громадського порядку та моральності, шляхом забезпечення діяльності з надання сексуальних послуг неповнолітніми особами жіночої статі, отримуючи при цьому систематичний протиправний прибуток від такої діяльності.

Так, достеменно знаючи про неповнолітній вік дівчини, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , 28 вересня 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні кухні, провела співбесіду із неповнолітньою ОСОБА_15 , якій на цей момент було сімнадцять років, і яка повідомила ОСОБА_7 про свій вік, та керуючись спільним із ОСОБА_6 злочинним умислом на зайняття сутенерством запропонувала останній займатись проституцією за грошову винагороду.

Розповідаючи ОСОБА_15 про умови праці ОСОБА_7 повідомляла, що зайняття проституцією відбувається як і в утриманому нею із ОСОБА_6 місці розпусти за адресою: АДРЕСА_1 так і на виїздах за вимогою клієнтів, оплата за надання інтимних послуг становитиме від 4000 гривень до 4500 гривень за годину надання таких послуг з яких 40 % отримувала дівчина повія, 60 % організатори місця розпусти. Також ОСОБА_7 повідомляла, що особисто займається пошуком клієнтів, рекламою дівчат, що надають інтимні послуги та забезпеченням їх всім необхідним для здійснення діяльності з надання сексуальних послуг за грошову винагороду, в тому числі з можливістю проживання в утриманому нею та ОСОБА_6 місці розпусти.

Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . ОСОБА_15 добровільно погодилась на надання інтимних послуг, попередньо з`ясувавши можливість працевлаштування неповнолітньої, на що отримала згоду від обох організаторів злочинної діяльності та починаючи з 28.09.2023 по грудень 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , та в інших квартирах, готелях на території міста Дніпро, надавала сексуальні послуги невстановленим особам чоловічої статі за грошову винагороду.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України тобто створення та утриманні місць розпусти, з метою наживи із залученням неповнолітнього, за попередньою змовою групою осіб та сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), за попередньою змовою групою осіб, щодо неповнолітнього.

08.01.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Дніпропетровськ, офіційно не працевлаштовану, маючу малолітнього сина на утриманні, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, шляхом вручення їй відповідного повідомлення про підозру.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302 КК України за ступенем тяжкості є нетяжким злочином за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 302 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до семи років.

В свою чергу, злочин передбачений ч. 2 ст. 303 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, а ч. 3 ст. 303 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності згідно інформації з Інформаційної підсистеми «Гарпун» та відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить автомобіль марки «BMW», чорного кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 .

Частина 3 статті 303 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна.

На підставі викладеного, просив накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - автомобіль марки BMW, чорного кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Просив розглянути дане клопотання, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення і участі власника майна, з метою забезпечення арешту майна, оскільки існує ризик його відчуження знищення чи передачі третім особам.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській перебуває кримінальне провадження №0000679 від 10.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302 ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.

08.01.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, тобто створення та утриманні місць розпусти, з метою наживи із залученням неповнолітнього, за попередньою змовою групою осіб та сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), за попередньою змовою групою осіб, щодо неповнолітнього.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності згідно інформації з Інформаційної підсистеми «Гарпун» та відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить автомобіль марки «BMW», чорного кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 .

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.

Згідно з вимогами ст.16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

За положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10 ст.170 КПК).

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5 ст.170 КПК).

За вимогами п.3 ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, за вчинення якого, у разі визнання особи винуватою, суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім того, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з положеннями ст.ст.132, 173 КПК також повинен врахувати правову підставу для арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, суддя слідчий виходить з того, що згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення осіб для пізнання за фотознімками, протоколами негласних слідчих дій, іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Частина 3 ст. 303 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Суддя слідчий вважає, що арешт доцільний лише із забороною відчуження і розпорядження, що не є припиненням права власності/позбавленням права власності на це майно, а є лише тимчасовим обмеженням права власності на майно, яке полягає у тимчасовій забороні розпоряджатися та відчужувати таке майно, без встановлення заборони користування ним, що, враховуючи завдання кримінального провадження, у даному випадку є найменш обтяжливим способом арешту даного майна.

З урахуванням викладеного, підлягає задоволенню клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч.2 ст. 170 КПК України) із забороною відчуження та розпорядження.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - автомобіль марки «BMW», чорного кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали оголошений 15 січня 2024 року о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1