ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2411/23 Справа № 187/1734/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, потерпілого ОСОБА_7 , яка діє в інтересах Петриківської селищної ради на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області 09 жовтня 2023 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 від 04.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області 09 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_6 про накладення арешт на майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:6270.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що з огляду на обставини кримінального провадження, правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 197-1 КК, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначений слідчим захід забезпечення кримінального провадження явно не відповідає зазначеній у клопотанні меті запобігти спробам відчуження земельної ділянки на користь інших осіб та збереження її як речового доказу. Фактично такий захід буде надмірним та не пропорційним втручанням у право власності власника земельної ділянки, а тому арешт майна в даному випадку не забезпечує виконання завдань відповідно до ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та не відповідає меті арешту згідно з ч. 2 ст. 170 КПК, зокрема, через не доведеність необхідність такого заходу, а також наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали слідчого судді та просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вищезазначену земельну ділянку. В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить доводи про незаконність ухвали слідчого судді, оскільки земельна ділянка є речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК, у зв`язку з тим, що є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК. Зазначає, що для забезпечення збереження речового доказу та запобігти можливостям відчужити земельну ділянку, здійснити її поділ, передати в оренду тощо, оскільки досудове розслідування ще триває, накладення арешту є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник Петриківської селищної ради просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вищезазначену земельну ділянку.

Зазначає, що на запит слідчого, Петриківською селищною радою перевірено наявність рішень чи правовстановлюючих документів, які б дозволяли користуватися чи володіти іншим особам даною земельною ділянкою, проте, як встановлено, жодного правовстановлюючого рішення, договору оренди тощо на вказану землю не має.

Вказана земельна ділянка згідно наказу Держгеокадастру у Дніпропетровській області віл 10.02.2021 № 61-ОТГ Петриківський селищній раді (Петриківській селищній територіальній громаді) Петриківського (Дніпровського) району Дніпропетровській області передано у комунальну власність за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 24 Розділу Х ЗК України, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Вказаний пункт набрав чинності з 27.05.2021, тому на сьогоднішній день єдиним законним власником вказаної земельної ділянки є Петриківська селищна рада.

Під час судового розгляду представником Петриківської селищної ради не заперечувалось про задоволення клопотання слідчого. Наразі особи, які самовільно зайняли земельну ділянку органами правопорядку не встановлені.

Згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається: для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови) за відповідною формулою і вказаним злочином власнику - Петркиівській селищній раді спричинено орієнтовно збитків внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на суму майже 535 465 грн.

На думку апелянта, не вжиття заходів щодо накладення арешту на вказану земельну ділянку позбавить як органи правопорядку встановити усі обставини злочину, так і Петриківську селищну раду на відшкодування спричинених збитків, які в умовах відкритої збройної агресії проти нашої Держави, можуть бути скеровані на нагальні потреби забезпечення життєдіяльності громади.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор та представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт підтримали апеляційні скарги і з підстав, викладених у скаргах просили їх задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1-3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані не в повній мірі, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні СВ ВП № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування за фактом самовільного зайняття невстановленими особами земельної ділянки, яка знаходиться на території Петриківської селищної об`єднаної територіальної громади з кадастровим номером :02:001:6270, шляхом проведення її розорювання та в подальшому вирощування сільськогосподарських культур.

04.09.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 з правовою кваліфікацію за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК.

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10.02.2021 № 61-ОТГ Петриківський селищній раді (Петриківській селищній територіальній громаді) Петриківського (Дніпровського) району Дніпропетровській області передано у комунальну власність за актом приймання-передачі, земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 3619,4970 га на території Петриківської селищної ради (Петриківської селищної територіальної громади) за межами населеного пункту, згідно додатком до акта приймання-передачі.

На використання земельних ділянок встановлено обмеження та право власності обтяжено правами інших осіб, згідно з додатком до акту приймання-передачі.

Право власності на земельні ділянки, зазначені в додатку до акта приймання-передачі, виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з інформацією, наданою Петриківською селищною радою в Державному земельному кадастрі інформація про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:6270 площею 60,013 га, відсутня.

З даного масиву рішення щодо надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою селищною радою не приймались.

28.09.2023 проведено огляд вказаної земельної ділянки, яким встановлено, що земельна ділянка оброблена, здійснюється вирощування сільськогосподарської культури, а саме соняшнику.

Допитаний свідок ОСОБА_10 пояснив, що проживає в с. Шульгівка та з приводу обробки земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:6270 пояснює наступне: вказана земельна ділянка було під цілиною та не оброблялась, проводився сінокос та використовувалась як пасовище. Весною 2023 року, в той час коли ОСОБА_10 спільно зі свої ми побратимами розбирав блокпост (при виїзді в с. Сорочино на р. Оріль), бачив як вказана земельна ділянка дискувалась сільськогосподарською технікою та в подальшому була засіяна насінням соняшнику, який на даний час вирощується на полі.

Метою застосування арешту майна слідчий вказує, збереження речового доказу, а саме незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження дасть можливість невстановленій особі продовжити злочин, який є триваючим та створить перешкоди в досягненні мети цього кримінального провадження, тому просить накласти арешт на вказану земельну ділянку із забороною її використовувати та відчужувати.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що зазначений слідчим захід забезпечення кримінального провадження явно не відповідає зазначеній у клопотанні меті запобігти спробам відчуження земельної ділянки на користь інших осіб та збереження її як речового доказу.

Слідчий суддя вважав, що фактично такий захід буде надмірним та не пропорційним втручанням у право власності власника земельної ділянки, а тому арешт майна в даному випадку не забезпечує виконання завдань відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, не відповідає меті арешту згідно з ч. 2 ст. 170 КПК, зокрема, через не доведеність необхідність такого заходу, а також наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК.

З такими висновками слідчого судді, погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає їх такими, що ґрунтуються як на матеріалах, долучених слідчим до клопотання, так і на положеннях кримінального процесуального закону.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за ознаками ч. 2 ст. 197-1 КК, якою передбачена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.

Згідно з вищезазначеним наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10.02.2021 № 61-ОТГ Петриківський селищній раді (Петриківській селищній територіальній громаді) Петриківського (Дніпровського) району Дніпропетровській області передано у комунальну власність за актом приймання-передачі, земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Відомостей, що земельна ділянка зайнята особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель, матеріали провадження не містять.

Частиною першою вказаної статті передбачена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, а відповідно до примітки цієї статті шкода, передбачена частиною першою цієї статті, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно з п. 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Мінстрів України від 25 липня 2007 р. N 963, з наступними змінами і доповненнями, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, визначається Держекоінспекцією та її територіальними органами, Держгеокадастром та його територіальними органами або виконавчими органами сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом.

До клопотання слідчого не долучено належного розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття вказаної земельної ділянки, яке було б визначено Держекоінспекцією, її територіальними органами, Держгеокадастром, його територіальними органами або виконавчим органом селищної ради.

Посилання в апеляційній скарзі на такий розрахунок представником третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт, апеляційний суд не може визнати належним доказом розміру заподіяної шкоди кримінальним правопорушенням.

Згідно з п. 2 вищезазначеного наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10.02.2021 № 61-ОТГ, право власності на земельні ділянки, зазначені в додатку до акта приймання-передачі, виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Проте за інформацією, наданою Петриківською селищною радою та згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:6270 площею 60,013 га, відсутня, у зв`язку з чим, на даний час та за наданих документів, твердження слідчого, що вказана земельна ділянка належить Петриківській селищній раді не підтверджується долученими до клопотання документами.

Щодо твердження слідчого про наявність ризику відчуження земельної ділянки (речового доказу), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до указу Президента України № 451/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено:

1. На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

За змістом пп. 5 п. 27 розділу Х Земельного кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» № 2698-IX від 19.10.2022, під час дії воєнного стану в Україні безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, твердження слідчого про ризик відчуження на користь інших осіб вказаної земельної ділянки, спростовуються вищевказаними положеннями закону, а також тим, що згідно з інформацією, наданою Петриківською селищною радою, з даного масиву рішення щодо надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою селищною радою не приймались.

Накладення арешту на майно допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження...

В той же час слідчий не конкретизує для доказування яких саме обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, передбачених статтею 91 КПК, слідчому потрібно накладення арешту на вказану земельну ділянку, враховуючи, що факт посіву соняшника на земельній ділянці задокументований протоколом огляду місця події, а її площа, характеристики, параметри, цільове призначення встановлені на підставі відповідних документів, долучених до клопотання слідчого.

З матеріалів досудового розслідування видно, що орган досудового розслідування вжив заходів для встановлення осіб, причетних до самовільного заняття земельної ділянки та припинення кримінального правопорушення (а.к.п. 113).

Разом з тим, у випадку встановлення стороною обвинувачення нових обставин кримінального провадження, зокрема отримати належні докази заподіяння шкоди самовільним зайняттям земельної ділянки та/або його вчинення групою осіб, а також у разі належної реєстрації права власності земельної ділянки за Петриківською селищною радою і у разі виникнення реальної потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження для запобігання відповідним ризикам, сторона обвинувачення не позбавлена права повторно звернутись з клопотанням про арешт цього майна або іншого майна з інших підстав, зокрема і передбачених п. 2, 4 ч. 2, ч. 4, ч. 6 ст. 170 КПК, у зв`язку з чим застосування арешту майна шляхом заборони його використання та відчуження є передчасним і на даному етапі не відповідає меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: (1) залишити ухвалу без змін; (2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг прокурора і представника третьої особи, а відтак ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись статтями 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, потерпілого ОСОБА_7 , яка діє в інтересах Петриківської селищної ради залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області 09 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_6 про накладення арешт на майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:6270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4