Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/829/23 Головуючий у суді І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року, суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2023 року, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 04 лютого 2024 року, з визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінський районний суд м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0003611 від 02.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції прокурор вказав про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не зменшились, враховуючи, що обвинувачений внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння набув у володіння значну суму грошових коштів, які може вільно використовувати як для переміщення в Україні, так і за кордоном, та те, що останній перебував у розшуку по даному кримінальному провадженню свідчить про можливість ухилення ОСОБА_4 від суду. Зазначив, що ОСОБА_4 тривалий час не має законного джерела отримання доходу, отже займається злочинною діяльністю з метою власного збагачення, що дає підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, існує ризик впливу на свідків.

Захисники, в судовому засіданні суду першої інстанції, заперечили щодо продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою. Зазначили, що свідки та досліджені докази не вказують на винність обвинуваченого. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт або зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він є непомірним для ОСОБА_4 . Також останній тривалий час знаходиться під вартою, не має наміру ухилятися від суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2023 року продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 04 лютого 2024 року, включно.

Визначено розмір застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0003611.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , з під варти та зобов`язати, виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному проваджені.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попереджено обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням прокурор Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 1250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3355000,00 грн.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам закону, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за нею слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, частина друга наведеної норми закону регламентує, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення відповідних судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Рішення КСУ у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кодексу, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Конституційний Суд України виходив із того, що Україна як правова держава має своїм пріоритетом гарантування прав і свобод людини і громадянина. З цією метою держава зобов`язана запроваджувати юридичне регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам, необхідне для забезпечення реалізації прав і свобод кожної особи та їх ефективного поновлення. При цьому окремі конституційні цінності, зокрема недоторканність людини як гарантія від посягань з боку інших осіб на права та свободи, насамперед основоположного права на свободу, потребують посилених гарантій їх захисту.

Право на свободу та особисту недоторканність може бути обмежене, однак таке обмеження має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та домірності (пропорційності), забезпечуючи справедливий баланс інтересів особи та суспільства, на підставі та в порядку, визначеному законами України, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини, за вмотивованим рішенням суду, прийнятим в порядку справедливої судової процедури.

Конституційний Суд України зазначає, що законодавчо визначений механізм реалізації права на судовий захист, що включає в себе, зокрема, право на апеляційний перегляд справи, є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя, в тому числі права на свободу, захисту цих прав і свобод від порушень і протиправних посягань, а також від помилкових і неправосудних судових рішень. Механізм виправлення помилок суду першої інстанції апеляційним судом має відповідати критеріям і вимогам ефективності.

У Рішенні наголошується на тому, що «можливість апеляційного оскарження та перегляду апеляційним судом рішення про тримання під вартою, ухваленого судом першої інстанції, має на меті, насамперед, уникнення свавільного позбавлення свободи».

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини другої статті 392 Кодексу щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства, а тому суперечать вимогам статей 1, 3, 8, 21, 29, частини першої статті 55 Основного Закону України.

Тобт,о Конституційний Суд України дійшов висновку про можливість оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, виключно з підстав захисту прав і свобод особи, відносно якої застосовано такий запобіжний захід від порушень і протиправних посягань, а також від помилкових і неправосудних судових рішень.

При цьому, Конституційний Суд України не дійшов до висновку про можливість оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, з підстав погіршення правового становища особи.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою» від 02.12.2020 № 1027 ІХ, який набрав чинності з 14.01.2021, ч. 2 ст. 392 КПК України доповнена другим абзацом такого змісту, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, цим же законом доповнено частиною 5 статтю 394 КПК України такого змісту, що хвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

З наведеного вище вбачається, що на даний час чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено можливість апеляційного оскарження лише ухвал місцевого суду, що стосуються обрання, зміни або продовження саме виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто і ухвал про зміну будь-якого іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, однак не навпаки, що має місце в даному випадку, оскільки прокурором наразі оскаржена ухвала суду з підстав погіршення правового становища особи, яка постановлена під час судового розгляду кримінального провадження і до ухвалення рішення по суті, однак вона оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, оскільки відповідне рішення Конституційним Судом України не приймалось та має наслідок порушення прав і свобод особи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи вищезазначене рішення Конституційного Суду України, а також вимоги ст. 421 КПК України про недопустимість погіршення правового становища, що з цих підстав судом апеляційної інстанції не може бути відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Згідно із ч. 5 ст. 399 КПК України, копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2023 року, якою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805200 грн. (ЄУН № 405/2787/22, номер провадження 1-кп/405/120/22).

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно повернути апелянту

прокурору Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку, безпосередньо до Верховного суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2