ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2043/23 Провадження № 1-кп/636/846/23
Справа № 636/2043/23
Провадження № 1-кп/636/846/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

прокурора Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_2 ,

захисників - адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003353, яке внесене 12.11.2022 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважає необхідним продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить явку обвинуваченої до суду і буде запобігати вчиненню іншого кримінального правопорушення, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, який підтримав своє клопотання, обвинувачену та її захисників, які заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків на які посилається прокурор та необхідність лікування ОСОБА_6 .

Суд при вирішенні питання про обрання чи продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, як випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченої, враховуючи, що рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обмежує права і свободи обвинуваченої, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання обвинуваченої винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, не працює, була депутатом селищної ради, що дає підстави вважати наявними ризики, які встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обвинувачена має постійне місце проживання, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, та враховуючи її вік, стійкі соціальні зв`язки, однак дані обставини з урахуванням вищевикладеного не можуть слугувати достатньою підставою для обрання обвинуваченій іншого більш м`якого запобіжного заходу, що дає підстави застосувати стосовно неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому при вирішенні вказаного клопотання суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи те, що дії, які інкримінуються обвинуваченій, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки відбулися в період триваючої збройної агресії російської федерації, на тимчасово окупованій території та можуть спонукати обвинувачену покинути територію України.

Суд приходить до висновку, що вказані ризики на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_6 обвинувачується. Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або покинути територію України, про необхідність лікування суд зазначає, що доказів не надано.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для цілодобового домашнього арешту, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, поведінку обвинуваченої, яка не порушувала умови домашнього арешту, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, 2, 3 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і приходить до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним обрати обвинуваченій запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та попередити обвинувачену, що у випадку порушення умов такого домашнього арешту, судом буде вирішуватися питання про його зміну на більш тяжкий у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196-198, 331, 350, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , вважати продовженим строком до 13 лютого 2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_6 додаткові обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора та суду;

- цілодобового не залишати без дозволу прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти суд про намір змінити своє місце проживання;

- утримуватись від спілкування в будь-який спосіб зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням домашнього арешту обвинуваченої ОСОБА_6 здійснює слідчий Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали направити до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області для негайного виконання та здійснення контролю за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченою - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя -