Справа № 190/2700/23
Провадження №1-кп/190/27/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саївка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, не працючий, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 28 жовтня 2023 року приблизно о 09 год 00 хвл., знаходився у домоволодінні за місцем мешкання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення банківської карти належної ОСОБА_6 із зазначеного домоволодіння.

Так, 28 жовтня 2023 року приблизно о 09 год. 35 хвл. ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись у зазначеному домоволодінні, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення, достовірно знаючи про те, що банківська картка належить ОСОБА_6 , користуючись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, таємно викрав банківську картку, яка знаходилася на столі в спальній кімнаті, а саме: банківську картку «ОщадБанк», номер рахунку НОМЕР_1 відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження РIN-коду та яка в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" N 2657- ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1. 27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" N2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" N2121-111 від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року N414, та примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом, і є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу, для подальшого заволодіння за допомогою вказаних карток, грошовими коштами потерпілого, що зберігались на його банківському рахунку.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, залишивши викрадену банківську картку «ОщадБанк» номер рахунку НОМЕР_1 відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 ..

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційних документів, вчинене з користивих мотивів.

Крім того, 28 жовтня 2023 року у ОСОБА_4 після того як останній викрав банківську картку «ОщадБанк» номер рахунку НОМЕР_1 відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, які знаходилися на вищевказаній картці та які належать потерпілому ОСОБА_7 ..

В той же день, тобто 28 жовтня 2023 року приблизно о 13 год. 00 хвл. ОСОБА_4 , перебуваючи біля приміщення магазина «Берізка», розташованого за адресою: вул. Мірошниченка, 99 м. П`ятихатки Кам`янського району Дніпропетровської області, володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін- код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, здійснив зняття грошових коштів з банківської картки «ОщадБанк» номер рахунку НОМЕР_1 відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 ..

Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 600 грн.

У відповідності до п. 1 Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, тобто вищевказаний злочин скоєно в умовах воєнного стану.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

20 грудня 2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання бульш суворим остаточно призначити покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України пропонують звільнити обвинуваченого від відбування покарання з встановленням іспитового строку, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочинів повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у ній.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості та просив її затвердити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана потерпілому, який надав письмову згоду прокурору на укладення угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 20 грудня 2023 року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред"явленому обвинувачені та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України П`ЯТЬ років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України ДВА роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 П`ЯТЬ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку ОДИН рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ банківську карту № НОМЕР_1 залишити ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1