Справа №589/4942/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/959/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 лютого 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області від 02 лютого 2016 року за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України з невідбутим строком 1 рік 1 день,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3, 4 ст. 185, ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 лютого 2023 року, в якій останній просить пом`якшити призначене йому покарання.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2, 3, 4 ст. 185, ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання:

- за ст. 126-1 КК України в виді арешту на строк 3 місяці,

- за ч. 2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- за ч. 3 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на строк 3 роки,

- за ч. 4 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 на виконання вироку суду.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2025 грн. 10 коп.

Скасовано арешт, накладений на майно ОСОБА_8 , та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений посилається на те, що винним себе у вчиненні вказаних злочинів визнає в повному обсязі, щиро кається, просить врахувати, що його дружина тяжко хворіє, потребує сторонньої допомоги і їй буде дуже важко. Зазначає, що більше ніколи не вчинить протизаконних дій і дуже жалкує про те, що сталося.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Від потерпілої ОСОБА_9 надійшли письмові пояснення, в яких остання зазначає про те, що після перенесеної хвороби у неї почались ускладнення зі здоров`ям, і через сильні болі вона поводила себе по відношенню до чоловіка нестримано, ображала, чим спровокувала таку його поведінку. Насправді, без нього їй буде дуже важко і сама вона не впорається, оскільки він готує їжу та веде господарство, а тому, сподівається, що суд прислухається до неї та призначить її чоловікові більш м`яке покарання.

Як встановлено судом першої інстанції, 14 листопада 2021 року, близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 прийшов у гості до свого друга ОСОБА_10 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 та, перебуваючи у вказаному будинку, в ході спілкування з господарем побачив цінне майно, яке вирішив викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний намір, близько 23 год. 40 хв., 14 листопада 2021 року, ОСОБА_7 , перебуваючи в кухні вказаного будинку, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, дочекавшись коли власник вийшов до іншої кімнати та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, вартістю 522 грн. та пакет з продуктами харчування, які для потерпілого будь-якої матеріальної цінності не мають.

В подальшому, ОСОБА_7 з викраденими речами покинув вказану квартиру та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 17 січня 2022 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у себе в квартирі, за адресою: АДРЕСА_4 , разом зі своїм товаришем ОСОБА_11 , вживав спиртні напої. Близько 05 год. 00 хв., цього ж дня, ОСОБА_7 вирішив знайти гроші, щоб ще купити алкогольні напої, для чого діючи повторно, сказавши ОСОБА_11 , що є власником, пішов до сховища, яке належить ОСОБА_8 , розташоване в підвальних приміщеннях буд. АДРЕСА_5 де шляхом зриву запірної скоби навісного замку вказаного сховища, проник в середину та викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно на загальну суму 9720 грн. Після чого, ОСОБА_7 , за допомогою ОСОБА_11 , який вважав, що вказане майно належить ОСОБА_7 , з викраденим майном із місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, 08 листопада 2022 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 зайшов до магазину «Продукти-244», що належить ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», розташованого адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Робоча, буд. 10а, з метою придбати спиртні напої, однак через відсутність коштів, вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , будучи обізнаним про введення режиму воєнного стану на всій території України, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, підійшов до прилавку з алкогольними напоями, пересвідчившись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з полиці вказаного магазину, взяв пляшку з алкогольним напоєм вартістю 433 грн. 60 коп., що належить ТОВ "АТБ-МАРКЕТ", сховав її під свою куртку та,не розплатившись за вказаний товар, вийшов з приміщення магазину та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим завдавши товариству матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 28 серпня 2021 року, 28 листопада 2021 року, 23 грудня 2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_9 , в ході якого ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що завдало шкоди психічному стану здоров`я потерпілої.

Постановами Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2021 року та від 03 січня 2022 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення по епізоду, що стався 28 серпня 2021 року, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а по епізодам, що мали місце 28 листопада 2021 року та 23 грудня 2021 року у вигляді адміністративного арешту на строк 7 діб.

Також, 22 січня 2022 року, близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення прав людини на повагу до її гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, діючи умисно, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_9 психологічне насильство, яке полягало у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, словесних образ та погроз фізичною розправою, приниженні її честі і гідності, тим самим викликав у ОСОБА_9 відчуття емоційної невпевненості, нездатності захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилося у заниженні самооцінки, втрати позитивних емоцій та призвело до психологічних страждань останньої.

Заслухавши доповідь головуючого-суддю щодо змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка вважала вирок суду законним і обґрунтованим, просила залишити його в силі, а апеляційну скаргу без зміни, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих злочинах визнав в повному обсязі, фактичні обставини, викладені в обвинувальних актах, підтвердив, що останнім, як і доведеність винуватості в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, апеляційному перегляду не підлягають.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, положеннями ст. 50 і 65 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених протиправних дій, їх небезпечності та інформації про особу винного.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, при призначенні ОСОБА_7 покарання, судом першої інстанції було враховано особу обвинуваченого, який є судимим за вчинення злочинів проти власності, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, формально характеризується за місцем проживання.

При цьому, те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні вказаних злочинів у повному обсязі, було визнано судом як обставини, що пом`якшують покарання, а обставиною, яка обтяжує покарання судом визнано рецидив злочинів.

Саме з врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, з яким також погоджується і колегія суддів, про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ст. 126-1 КК України у виді арешту, а за ч. 2, 3, 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі, в межах санкцій вказаних статей.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що покарання, призначене ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України наближено до мінімального розміру, а за ч. 3, 4 ст. 185 КК України є мінімальним, що передбачено їх санкціями, а остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі призначено судом на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, підстави для зміни якого на більш м`яке, як просить обвинувачений в апеляційній скарзі, в даному випадку відсутні.

Крім того, колегія суддів зауважує, що звертаючись до апеляційного суду з такою вимогою, апелянт не зазначає, яке саме покарання, на його думку, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та які конкретно обставини не були враховані судом та свідчили б призначення несправедливого, внаслідок суворості, покарання.

Що стосується посилань апелянта на те, що його дружина тяжко хворіє, потребує сторонньої допомоги і їй буде дуже важко, то зазначені обставини не були враховані самими ОСОБА_7 та не стали для останнього стримуючим фактором при вчиненні ним кримінально-караних діянь, за які передбаченого покарання, в тому числі, і у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, підстави для його зміни чи скасування відсутні, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 лютого 2023 року відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_7 , який утримується під вартою, протягом трьох місяців з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4