Справа № 216/472/24
Провадження № 1-кс/216/306/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт тимчасово вилученого майна

07 лютого 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000528 від 04.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

Криворізьким районним управлінням поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000528 від 04.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.12.2023 до чергової частини Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області по лінії 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 02.12.2023 невстановлена особа під приводом продажу товару (військової форми) через додаток «Tik-tok» шахрайським шляхом, після добровільного переказу заявником на банківську картку НОМЕР_1 , заволоділа його грошовими коштами на загальну суму 1890 гривень за товар, при цьому в подальшому товар не отримано, гроші не повернуто, на зв`язок ніхто не виходе (ЄО № 25020 від 04.12.2023). Дані обставини підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено:

мобільний телефон марки «MEIZU M6», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 ;

мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 7A» IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , з сім-картами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

банківська картка «ПриватБанку» НОМЕР_9 .

Вилучені під час огляду вищевказані речі мають суттєве значення в доказуванні у кримінальному провадженні № 0000528 від 04.12.2023, визнані та долучені в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки набуті протиправним шляхом.

Без вилучення вищевказаного майна та накладення на нього арешту, неможливо провести в повній мірі досудове розслідування, так як наразі виникає необхідність у проведення досліджень, судових експертиз та інших слідчих (розшукових) дій з майном, яке було вилучено під час проведення обшуку.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, перенесення предметів вчинення злочину, що мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим прокурор звернувся з даним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав визначених у ньому.

Власника майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання у його відсутність, не заперечував щодо його задоволення.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 04 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 29 січня 2024 року дізнавачу надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу обшуку від 05 лютого 2024 року у приміщенні квартири АДРЕСА_2 дізнавачем СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 був проведений обшук в період часу з 09.50 години до 10.42 години, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «MEIZU M6», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 7A» IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , з сім-картами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; банківська картка «ПриватБанку» НОМЕР_9 .

Постановою дізнавача СД КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 05.02.2024 вищевказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000528 від 04.12.2023 року.

Клопотання прокурора обґрунтовано метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, надані органом досудового розслідування докази на даній стадії надають можливість вважати, що виявлені та вилучені під часу обшуку речі, можуть вважатись доказами злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а тому вони підлягають арешту.

В свою чергу не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, що призведе до втрати доказів в рамках даного кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з наведеними прокурором підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому слідчим суддею враховуються вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

Крім цього слід зазначити, що накладенням арешту в силу ст. 170 КПК України є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, заходом забезпечення кримінального провадження, яке застосовується з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167-173, 234-236 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000528 від 04.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлене та вилучене 05 лютого 2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон марки «MEIZU M6», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 7A» IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , з сім-картами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

-банківська картка «ПриватБанку» НОМЕР_9 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1