Справа № 752/1819/24
Провадження № 1-кс/752/1011/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 - про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 22.01.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000246 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000246 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2024 приблизно о 00 год. 30 хв. неподалік ТРЦ «Магелан», що розташований за адресою: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 13-Б під час обопільної бійки із раніше невідомими їм особами, ОСОБА_8 вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Так, 22.01.2024 близько 00 год. 25 хв. ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували неподалік ТРЦ «Магелан», що розташований за адресою: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 13-Б. В цей час останні зустріли трьох раніше невідомих їм осіб, якими виявилися ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час чого у останніх виник словесний конфлікт у ході якого розпочалася обопільна бійка.

В ході обопільної бійки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розбіглися у різні сторони, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 попрямували вздовж просп. Академіка Глушкова, а ОСОБА_11 попрямував на іншу сторону проспекту через підземний перехід, за яким у свою чергу побігли ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В подальшому останні наздогнали ОСОБА_11 під час чого ОСОБА_9 повалив його на землю та до нього підійшов ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_11 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, здійснив прийом із залому руки за спишу, після чого дістав із кишені куртки ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Iphone Xs Max» сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 13 600 грн., в середині якого знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не становить.

В подальшому ОСОБА_11 підвівся та почав тікати від останніх, в свою чергу ОСОБА_8 почав бігти за ним та наздогнавши наніс один удар рукою по голові, від чого ОСОБА_11 впав на землю та ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_11 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів зірвав з руки механічний годинник «Tommy Нilfiger» вартістю 7 400 грн.

У подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадені речі, покинули місце вчинення злочину.

Протиправними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_11 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 23 000 грн.

23.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування; покласти на підозрюваного наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю суд про зміну свого місця проживання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є необґрунтованою та недоведена. Відсутні докази наявності у підозрюваного умислу на вчинення дій та докази змови. Відбувся конфлікт між двома компаніями, а в подальшому бійка між ними. ОСОБА_5 не забирав телефон, підібрав його і віддав другу. Ризики, про існування яких вказано слідчим у клопотанні, не доведені та відсутні повністю. ОСОБА_5 проживає разом з мамою, працює неофіційно. Захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчими слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000246 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

23.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 міг вчинитизазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, щоОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження.

Захисник стверджуючи про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 будь-яких доказів на підтвердження таких доводів до матеріалів клопотання не надав, а тому слідчий суддя ставиться критично до таких доводів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дійОСОБА_5 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

Враховуючи обізнаністьОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на переконання слідчого судді, існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Разом з цим, з урахуванням критеріїв, що мають враховуватися при встановленні наявності того чи іншого ризику, на які наявне посилання у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, на які слідчий посилається в обґрунтування наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, у зв`язку із чим цей ризик не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік та стан здоров`я підозрюваного; сімейний стан (неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має); майновий стан (працює, зі слів, офіційно не працевлаштований); має постійне місце проживання в м. Києві; раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та доведених стороною обвинувачення двох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотання слідчого не містить викладу обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання прокурором також не було доведено, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам у кримінальному провадженні.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті.

Враховуючи зазначене, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, з огляду на встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із забороною залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 07.00 год наступної доби, в межах строку досудового розслідування, по 23.03.2024 включно.

Також з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження наявна необхідність одночасного покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, слід покласти на підозрюваного до 23.03.2024 включно.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 , у період часу із 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, в межах строку досудового розслідування, тобто по 23.03.2024 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Строк дії ухвали до 23.03.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1