Справа № 591/1348/24
Провадження № 1-кс/591/447/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням погодженим прокурором, яке мотивував тим, що слідчим відділом Управління СБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000177 від 14.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України. Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено факти незаконного заволодіння земельними ділянками сільськогосподарського призначення громадянами рф, які, знаходячись на території держави-агресора, отримують прибуток від оренди земельних ділянок на території України та фінансують збройну агресію рф проти України. Зокрема, у оренді ПП «Аграрні інвестиції», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_4 , у порушення встановлених законодавством норм знаходяться землі сільськогосподарського призначення площею 0,7148 га, 0,6958 га, 3,4317 га та 3,4317 га, що розташовані на території Кучерівської сільської ради Глухівського району Сумської області, власником яких є громадянин рф ОСОБА_5 , який протягом встановленого законодавством терміну, як іноземець, не відчужив належні йому земельні ділянки. Таким чином є підстави вважати, що вказаний громадянин рф, перебуваючи на території рф та отримуючи дохід від орендної плати за користування землею, здійснює матеріальне забезпечення представників держави агресора. Враховуючи викладене, вищезазначені земельні ділянки, на переконання слідчого, є речовими доказами. Тому, з метою їх збереження просив накласти на них арешт, заборонивши власнику та іншим особам, які діють від його імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю) відчужувати та розпоряджатися вищевказаними земельними ділянками. Крім того, просив заборонити державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації права власності ( відчуження та розпорядження) на вищевказані земельні ділянки.

В судове засідання слідчий надіслав заяву про можливість розгляду клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання відбувався без виклику власника майна.

У зв`язку з відсутністю учасників процесу, на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.131, ч.3 ст.132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, застосування якого не допускається, якщо слідчий не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В цьому випадку, з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що:

1)14.08.2023 року за повідомленням одного із структурних підрозділів УСБУ в Сумській області до ЄРДР внесено відомості за ч.1 ст.111-2 КК України, за фактом того, що громадянин України ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, вчиняють дії спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, і досудове розслідування здійснюється слідчим відділом Управління СБ України в Сумській області;

2)ОСОБА_5 згідно даних Державного земельного кадастру є власником земельних ділянок (паїв) площею 0,7148 га, 0,6958 га, 3,4317 га та 3,4317 га, що розташовані на території Кучерівської сільської ради Глухівського району Сумської області, які він отримав у спадщину за заповітами, зареєструвавши право власності на них 08.11.2018 та 28.03.2019 року;

3)згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.04.2021 року вказані земельні ділянки (паї) ОСОБА_5 на підставі договору передав Приватному підприємству «Аграрні інвестиції», в особі директора ОСОБА_7 , в оренду з правом передачі в піднайм (суборенду) на строк до 26.04.2041 року, з автоматичним продовженням дії договору, з правом пролонгації;

4)за обліками УДМС у Сумській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином рф, який документований посвідкою на постійне проживання в Україні;

5)за даними Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 15.08.2021 року перетнув пункт пропуску «Бачівськ», покинувши територію України. Інформації про його повернення у прикордонної служби немає.

Таким чином, жодних відомостей про те, що ОСОБА_5 незаконно заволодів земельними ділянками сільськогосподарського призначення, як це зазначено у клопотанні слідчого, матеріали не містять. Навпаки, відомості реєстрів та кадастру вказують на те, що земельні паї, які отримані ним у спадщину, він зареєстрував у встановленому законом порядку.

Питання не виконання зазначеним громадянином вимог ч.4 ст.81 Земельного Кодексу України не вказують на незаконність отримання ним цих земельних ділянок (паїв) і вирішуються у спосіб, що передбачений ч.ч.2,4 ст.145 Земельного кодексу України.

При цьому, слід звернути увагу, що процедура оформлення спадкування (у т. ч. земельної ділянки) іноземцями не відрізняється від процедури спадкування, визначеної для громадян України. Тобто спочатку іноземець повинен прийняти спадщину у строки, встановлені Цивільним кодексом України. Після закінчення шестимісячного строку, за відсутності заперечень з боку інших спадкоємців та за умови надання необхідних документів, він отримує свідоцтво на право на спадщину (ст. 1268, 1269 ЦК). Після отримання свідоцтва спадкоємцю необхідно зареєструвати свої права на успадковане майно.

Підтвердженням державної реєстрації права власності на земельну ділянку - є Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, відлік річного строку для добровільного відчуження земельної ділянки починається з дати отримання Витягу.

Чому в цьому випадку держава в особі компетентних органів з 08.11.2019 (щодо двох успадкованих земельних ділянок) та з 28.03.2020 (щодо двох інших успадкованих ділянок) і до цього часу не виконала імперативних вимог земельного законодавства: не припинила право власності іноземця на земельні ділянки сільськогосподарського призначення та примусово не відчужила їх у судовому порядку згідно п. «е» ч. 1 ст. 140 та п. «д» ч. 1 ст. 143 ЗК, то це вже питання до тих компетентних органів, які зобов`язані це зробити. За таких обставин, вважаю, що досліджувати це питання потрібно не в рамках цього кримінального провадження. Водночас, необхідно враховувати, що накладення арешту на земельні ділянки буде перешкодою для виконання вимог земельного законодавства.

Крім того, що припущеннями слідчого є і інформація, що зазначена у його клопотанні про те, що ОСОБА_5 знаходиться на території держави-агресора, отримує прибуток від оренди земельних ділянок та фінансує збройну агресію рф проти України, оскільки жодних даних про особу ОСОБА_8 після перетину останнім пункту пропуску «Бачівськ» матеріали не містять. Взагалі слідчим не надано доказів того, що перевірялась інформація про те: чи живий ОСОБА_5 , в якій державі проживає, чи не змінював громадянство, чи отримує доход від договорів оренди та в якому виді, і куди спрямовує такий дохід.

За таких обставин, вважаю, що клопотання слідчого є необґрунтованим, так як не доведено того, що в даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; що потреби органів досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права; що може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням; що вказані у клопотанні земельні ділянки підпадають під критерії, передбачені ст.98 КПК України.

Тобто чином, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131,132,170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1