СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5991/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0003853 від 04.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді 09.10.2023 надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0003853 від 04.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що СВ Святошинським районним судом міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003853 від 04.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У даному клопотанні поставлено питання про накладення арешту на транспортний засіб «Toyota Avensis», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , а саме: накласти обтяження з забороною його перереєстрації, зняття з обліку та відчуження на час досудового розслідування, та місце його зберігання визначити майданчик для тимчасового зберігання автомобілів, за адресою: місто Київ, вул. Хоткевича, 20Б.

Вивчивши клопотання та додатки до нього, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим, у клопотанні та долучених до нього додатках не зазначено та не містяться документи, які б підтверджували право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, засудженим, третіми особами таким майном, що позбавляє слідчого суддю встановити коло осіб, які мають право бути присутніми під час розгляду клопотання про арешт майна.

Крім того, відповідно до ч. 1-3 ст. 642 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

З клопотання та додатків до нього не зрозуміло процесуальний статус осіб, майно яких слідчий просить арештувати, а за відсутності вказаної інформації слідчий суддя позбавлений можливості перевірити наділення слідчого права звернення до суду з таким клопотанням.

Положеннями ч. 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог ст. ст. 642 та 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його прокурору на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

Керуючись ст. 642 , 131, 170, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0003853 від 04.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1