У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2023 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 його захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000138 від 06.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, перебуваючого у військовому званні «сержант», на момент вчинення злочину обіймаючого посаду начальника радіолокаційної станції радіолокаційного взводу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

встановила:

до суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_5 , мотивоване наступним.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000138 від 06.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 призвано на військову службу за мобілізацією на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 28.05.2022.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.01.2023 № 20, сержанта ОСОБА_5 командира відділення начальника радіостанції відділення управління військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 , який прибув з військової частини НОМЕР_4 . З 20.01.2023 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. ОСОБА_5 вважається таким, що з 20.01.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Так, сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, перебуваючи на посаді начальника радіолокаційної станції радіолокаційного взводу військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, не пізніше 07 год. 00 хв. 04.03.2023, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 .

З 09.08.2023 по 14.08.2023 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської лікарні Жмеринського району Вінницької області області, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. В. Чорновола, 9, де йому було поставлено діагноз: токсична енцифалопатія.

З 26.08.2023 по 01.09.2023 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської лікарні Жмеринського району Вінницької області області, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. В. Чорновола, 9, де йому було поставлено діагноз: хронічний панкреатит.

Таким чином, 04.03.2023 сержант ОСОБА_5 , перебуваючи на начальника радіолокаційної станції радіолокаційного взводу військової частини НОМЕР_1 , умисно, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами з 04.03.2023 до 09.08.2023, з 14.08.2023 до 26.08.2023 та з 01.09.2023 до моменту фактичного затримання, а саме 13.11.2023.

У період своєї відсутності, сержант ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

13.11.2023 сержанта ОСОБА_5 було затримано, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

13.11.2023 о 19 год. 03 хв. ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини вчиненому військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

При винесенні вказаного клопотання сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підозрюваному ОСОБА_5 що є підставою для застосування запобіжного заходу, а також на наявність наступних обставин, які враховувалися при його винесенні, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; вік та стан здоров`я підозрюваного.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 .

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, слідчий просив задовольнити клопотання.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити у його задоволенні.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.11.2023 сержанта ОСОБА_5 було затримано, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

13.11.2023 о 19 год. 03 хв. ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини вчиненому військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк до 10 років, може здійснити спробу ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за кримінальне правопорушення.

Разом з цим, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що може призвести до зміни ними своїх показів або до відмови від дачі показів, що у свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки та об`єктивного установлення усіх обставин скоєного злочину за забезпечення вимог ст. 2 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не вбачається, оскільки, відповідно до ст.177 КПК України, існують ризики, які дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме впливаючи на свідків у кримінальному провадженні, як фізично так і психологічно, може вчинити будь-який із злочинів, передбачений розділом другим Особливої частини КК України.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з тримання під вартою, застосувати до підозрюваного недоцільно, так як вони не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Ураховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ухвалила:

клопотання старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000138 від 06.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», в межах строку досудового розслідування, строк рахувати з 13.11.2023 року 15 год. 30 хв. по 11.01.2024 року 15 год. 30 хв.

Підозрюваного ОСОБА_5 взяти під варту негайно в залі суду.

Строк дії ухвали суду до 11.01.2024 року 15 год. 30 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про обрання міри запобіжного заходу утримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про взяття під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1