СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1774/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003797 від 29.09.2023 р. стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, без місця реєстрації та без постійного місця проживання, раніше судимого: 14.02.2023 р. Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановлення іспитового строку 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 р. зі Святошинської окружної прокуратури м. Києва до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003797 від 29.09.2023 р. відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 ККУкраїни.

Ухвалою суду від 27.10.2023р. призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Прокурор під час підготовчого судового засідання просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначив про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України та дотримання правил територіальної підсудності при його направленні до Святошинського районного суду м. Києва. Висловив свою думку про проведення судового розгляду у відкритій формі судового засідання за участю сторін кримінального провадження та потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Судом встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. При затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

Дане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні, оскільки обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст.27 КПК України, судом не встановлено.

Згідно вимог ст. 31 КПК України кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 318 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Водночас, прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, вказавши на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечила проти задоволення клопотання прокурора з тих підстав, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи факт того, що обрання будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри, суд з цього питання відмічає наступне.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, водночас згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) , пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86).

Суд враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. З огляду на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 перебуває на розгляді в суді, на думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали, можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому суд не вирішує питання про доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку наявності ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, заявленим прокурором у клопотанні, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжкого та передбачає покарання на строк від семи до десяти років позбавлення волі, обвинувачений не одружений, утриманців не має , офіційно не працює, не має зареєстрованого місця проживання, також суд бере до уваги, що обвинувачений раніше судимий та обвинувачується у вчиненні нового злочину в період іспитового строку.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи невідворотність реального покарання за інкримінований злочин, може з метою уникнення покарання переховуватись від суду, окрім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працює, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, раніше судимий за злочини проти власності.

Також на думку суду, існує ризик того, що обвинувачений може, зокрема, шляхом вмовлянь, погроз, впливати на свідків та потерпілу, які наразі судом не допитані, з метою зміни ними викривальних по відношенню до нього показів або відмови від них. При цьому суд бере до уваги, що обвинуваченому відомі місце проживання потерпілої та свідків та їх контактні дані.

Стан здоров`я обвинуваченого задовільний, що не виключає можливість перебування його під вартою в умовах слідчого ізолятора на час судового розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Так, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за доцільне визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.. 00 коп., яка здатна забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Водночас, враховуючи доведені прокурором обставини, у випадку внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.27, ст.177,ст.178, ст. 183, ст. ст. 314-316, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України, на 16 год. 00 хв. 20 листопада 2023 року в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у відкритому судовому засіданні.

Справу розглядати суддею одноособово.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати за участі прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 11 січня 2024 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього, для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити до 11 січня 2024 року включно.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, в інший частині оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1