Провадження №: 1-кп/755/1676/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні четверо малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002550 від 15.07.2023 року,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002550 від 15.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

21.12.2023 року прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в клопотанні зазначив, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні з метою примушування останніх до зміни раніше наданих показів, що може негативно вплинути на хід судового розгляду; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до суду з метою затягування часу проведення судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому, враховуючи перелічені ризики, прокурор вважає, що саме такий запобіжний захід як домашній арешт із покладеними обов`язками, може забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки тиск на свідків з боку ОСОБА_4 не було, обвинувачений не ухиляється від суду, виконує обов`язки добросовісно, у зв`язку з чим просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника.

Крім того, 21.12.2023 року прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в клопотанні зазначив, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, з метою примушування останніх до зміни раніше наданих показів, що може негативно вплинути на хід судового розгляду; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до суду з метою затягування часу проведення судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому, враховуючи перелічені ризики, прокурор вважає, що саме такий запобіжний захід як домашній арешт із покладеними обов`язками, може забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_9 у підготовчому судовому зазначив, що ризики наведенні у клопотанні відпали, але враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення просив змінити період часу нічного домашнього арешту, а саме застосувати з 23:00 по 05:00.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника.

Дослідивши матеріали двох клопотань про застосування запобіжних заходів, заслухавши думку прокурорів, обвинувачених та їх захисників, суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину. Як вбачається з розділів І, ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування №0002550 та долучених матеріалів досудового розслідування, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на стадії судового розгляду у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ґрунтується на: протоколах огляду місця події від 15.07.2023 року; протоколі прийняття заяви про вчинення злочину від 15.07.2023 року; протоколі допиту потерпілого від 15.07.2023 року; протоколі додаткового допиту потерпілого від 21.09.2023 року; протоколах допиту свідків від 15.07.2023 року; протоколах слідчих експериментів із свідками від 15.07.2023 року; протоколах особистих обшуків затриманих від 15.07.2023 року; протоколах допитів підозрюваних від 15.07.2023 року та 19.07.2023 року; протоколах слідчих експериментів з підозрюваними від 15.07.2023 року та 19.07.2023 року; протоколі тимчасового доступу до документів від 29.08.2023 року; постановою про визнання та приєднання речових доказів від 15.07.2023 року; повідомленнями про підозру від 15.07.2023 року; повідомленнями про зміну підозри від 04.10.2023 року. Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент, у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 могли вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності їх вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, у разі призначення даного обвинувального акта, здійснюватиметься під час судового розгляду - у судовому засіданні, а їх оцінка - в нарадчій кімнаті.

Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке. Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від суду, оскільки ним можливо вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тому даний ризик є цілком реальним. Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що згідно чинного законодавства суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. А тому, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та обставини його вчинення, ризик впливу останнього на свідків та потерпілого, як вмовлянням, підкупом, так і іншими незаконними способами, є досить реальним. Крім того, суд ще не допитав всіх свідків у кримінальному провадженні і потерпілого.

Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтовано ризики, передбачені п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, майновий стан обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, наявність роботи, відсутність судимості. Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження та його особу. Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, може ухилятися від суду, впливати на свідків та потерпілого. Доводи сторони захисту про відсутність ризиків у клопотанні не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Клопотання захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необгрунтованим. Суд вважає, що обрання такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання не забезпечить в повній мірі належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Тому підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 немає. Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання в м. Києві, оскільки існують ризики, передбачені п. 1, п. 3 ст. 177 КПК України, змінивши час перебування обвинуваченого під домашнім арештом та територію виконання обовязків. Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке. Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від суду, оскільки ним можливо вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тому даний ризик є цілком реальним. Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що згідно чинного законодавства суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. А тому, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та обставини його вчинення, ризик впливу останнього на свідків та потерпілого, як вмовлянням, підкупом, так і іншими незаконними способами, є досить реальним. Крім того, суд ще не допитав всіх свідків у кримінальному провадженні і потерпілого. Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтовано ризики, передбачені п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, майновий стан обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості. Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчинених кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження та його особу. Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, може ухилятися від суду, впливати на свідків та потерпілого. Доводи сторони захисту про відсутність ризиків у клопотанні не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені п. 1 п. 3 ст. 177 КПК України, змінивши час перебування обвинуваченого під домашнім арештом. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год 00 хв до 05 год 00 хв наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, у межах 60 днів, тобто до 16 лютого 2024 року включно, за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись за межі міста Києва та Київської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год 00 хв до 05 год 00 хв наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, у межах 60 днів, тобто до 16 лютого 2024 року включно, за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись за межі міста Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинувачених.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити прокурору, обвинуваченим та їх захисникам негайно після її оголошення та довести до відома виконавців. Будь-які твердження чи заяви обвинувачених, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення їх винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 22 грудня 2023 року о 11 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1