Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/588/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною в період часу з 22 до 06 год залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 21.12.2023, в межах строк досудового розслідування, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охматів Жашківського району Черкаської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, що має на утриманні трьох дітей, військовослужбовця, який перебуває на посаді оперуповноваженого 4 відділу (з дислокацією в м. Мукачево) 6 управління (з дислокацією в м. Рівне) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, у військовому званні старший лейтенант, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0000365, відомості про яке 17.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Цією ж ухвалою, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні сторони обвинувачення; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000365, відомості про яке 17.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

-2-

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 проходить військову службу у Службі безпеки України. ОСОБА_5 призваний на військову службу із запасу ЗСУ та призначений на посаду оперуповноваженого 4 відділу (з дислокацією у м. Мукачеві) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України. ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Служби безпеки України, повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог ст. 11, 49 Статуту; ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Проте, ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам нормативно-правових актів України, будучи співробітником-військовослужбовцем Служби безпеки України та працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання старший лейтенант, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке він вчинив за наступних обставин.

23.06.2023 ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими особами перебували на терасі готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою вул. Малодобронська, с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області.

Близько 16 год 10 хв 23.06.2023, перебуваючи на терасі готельно-ресторанного комплексу «Три Туза», ОСОБА_9 підійшов до столу, за яким сиділи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (громадянин Йорданії), ОСОБА_14 (громадянка ОСОБА_15 ) та ОСОБА_16 (громадянин Словачинни), та перебуваючи у нетверезому стані, пред`явив вимогу до вказаних осіб надати йому їхні документи для перевірки. На вказану вимогу ОСОБА_12 відповів ОСОБА_9 , що свої документи вони пред`являть працівникам поліції та якщо потрібно ОСОБА_12 викличе поліцію. Після розмови, ОСОБА_9 пішов до компанії осіб, з якими перебував у закладі.

Через короткий проміжок часу, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , підійшли до столу, за яким знаходились ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , й ОСОБА_9 повторно висловив вимогу до зазначених осіб надати їх документи йому для перевірки.

У подальшому, ОСОБА_9 гучно викрикнув «всєм лєжать», після чого наніс потерпілому ОСОБА_11 три удари рукою, один в область правої частини грудної клітки та два в область шиї, після чого потерпілий ОСОБА_11 втратив рівновагу, впав на лавку, піднявся та вибіг на автопарковку готельно-ресторанного комплексу «Три Тузи».

З метою виконання цивільними особами команди ОСОБА_9 «всєм лєжать», ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_13 та рукою вдарив в спину останнього, від чого потерпілий ОСОБА_13 впав на землю обличчям до землі та силоміць заламав потерпілому руки за спину та, тримаючи їх, став коліном на спину, унеможлививши його переміщення, викрикуючи при цьому: «лежати і не ворушитися», «dont worry», «take money», вивернув кишені потерпілого ОСОБА_13 .

Після чого, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_16 , коліном ударив його в спину так, що останній упав на землю, поряд із ОСОБА_13 , після чого коліном надавив йому на спину, унеможлививши його переміщення та вивернув кишені потерпілого ОСОБА_16 .

В подальшому, ОСОБА_10 , з метою виконання цивільними особами команди ОСОБА_9 «всєм лєжать», підійшов до ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , які лежали на землі поряд один з одним та став двома колінами на спини вказаних потерпілих, унеможлививши їх переміщення.

У цей час, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_18 , схопив її за руку та силою потягнув до землі, сказавши: «лягати на землю».

-3-

Надалі, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_16 , який лежав на землі, обличчям до землі, забрав у нього сумку чорного кольору, шкіряну, із ремінцем, вийняв банківські картки, документи і грошові кошти-купюри євро, номіналом переважно по сто євро та ключ від автомобіля «Мерседес», після чого сумку та усі речі, що у ній були передав ОСОБА_10 .

У подальшому, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_18 , лівою рукою схопив її за праву руку та силою змусив іти з ним на автопарковку, де висловив вимогу останній відкрити автомобіль «Мерседес», тримаючи ключі у своїй правій руці, на що потерпіла ОСОБА_17 повідомила, що вказаний автомобіль належить іншій людині.

Після чого, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_16 , який лежав обличчям до землі, сильно придавив останнього коліном і руками до землі та висловив вимогу надати ключі від автомобіля «Мерседес», який припаркований поряд із готельно-ресторанним комплексом «Три Тузи», на що потерпілий ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_5 , що його автомобіль стоїть в Ужгороді, а автомобіль «Мерседес» йому не належить.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , 23.06.2023 зірвано роботу готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою вул. Малодобронська, с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області.

01.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на строк до 03.09.2023 включно, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2023 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , із забороною йому в період часу з 21 до 07 год залишати місце свого проживання строком до 28.09.2023 включно.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 27.09.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000365 від 17.08.2023 продовжено до трьох місяців, тобто до 28.10.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2023 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , із забороною йому в період часу з 22 до 06 год залишати місце свого проживання строком до 28.10.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2023 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до п`яти місяців, а саме, до 28.12.2023.

Клопотання прокурора про необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час щодо ОСОБА_5 мотивовано тим, що заявлені ризики передбачені ст. 177 КПК України, викладені у попередньому клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не зменшились та виправдовують застосування до останнього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, такі ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

-4-

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 обрано з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя врахувала надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, наявність ризиків, які на даний час не відпали та не зменшилися, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження стоку дії домашнього арешту. На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, встановлених слідчим суддею, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 24.10.2023 скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню. Прокурором не доведено обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, яка базується виключно на припущеннях, а також те, що зміст клопотання не містить обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, і прокурор в судовому засіданні не навів таких обставин з належним їх обґрунтуванням, посилаючись тільки на тяжкість злочину та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, продовження існування яких жодним доказом не підтверджено, з огляду на тривалість досудового розслідування та наближення його до стадії завершення. Також захисник просить врахувати наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, неповнолітніх утриманців та дружини, яка доглядає за малолітніми дітьми, позитивну характеристику, участь підозрюваного в бойових діях та наявністю в нього нагород. У зв`язку із застосованим відносно підозрюваного запобіжного заходу, ОСОБА_5 позбавлений можливості утримувати сім`ю, так як з 03.08.2023 не отримує заробітну плату.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей

чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального

-5-

правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

За приписами до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про те, що клопотання про продовження до 21.12.2023 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_5 брали участь підозрюваний, його захисник-адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.

З матеріалів судового провадження, зокрема ухвали слідчого судді від 24.10.2023 вбачається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який в подальшому було продовжено до 28.10.2023, що під час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу доведеними були ризики переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на учасників у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. З вказаної ухвали слідчого судді також вбачається, що прокурор довів обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України кримінального правопорушення.

Вказаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , свідком ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , на підставі яких 01.08.2023 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру.

Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини,

-6-

відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що сторона захисту не посилається на будь-які обставини та докази, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Як такі, що не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 , апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що підозра ґрунтується виключно пропущеннях слідчого. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у чинному КПК України не вказується на те, які саме докази - показання потерпілих та свідків чи інші докази, можуть слугувати підставою для оголошення підозри, а лише обов`язковим є їх достатність та належність для висунутої підозри.

Також, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби було встановлено, що заявлені ризики не зменшились і не перестали існувати, а в апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 не посилалась на наявність даних про те, що вказані вище ризики зменшились чи перестали існувати.

Із клопотання прокурора та ухвали слідчого судді також вбачається, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до 28.10.2023 не видалось можливим, оскільки в кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та заходів, спрямованих на отримання повного обсягу фактичних даних (доказів) вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема: провести огляд відеозаписів, вилучених у готелі «Три тузи»; провести огляд відеозаписів, в тому числі за участю потерпілих, двоє з яких є громадянами Словацької Республіки з метою ідентифікації осіб, наявних на відеозаписах; виготовити процесуальні документи та провести тимчасовий

-7-

доступ до речей і документів; допитати інших учасників події, повторно допитати підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні; у встановленому ст. 290 291 КПК України порядку, надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано враховано і те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено відповідно до вимог КПК України, до 28.12.2023.

Вищевказані висновки слідчого судді колегія суддів вважає такими, що ґрунтуються на наданих слідчому судді доказах та узгоджуються з вимогами закону, - апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином вмотивованими.

З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, колегія суддів також обґрунтованим вважає й висновок про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж домашній арешт в певний період доби, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому, також враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КПК України, відносяться до нетяжких злочинів, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 та обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення.

Із журналу судового засідання також вбачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, у тому числі виклав обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не перестали існувати і не зменшились, що вказані ризики виправдовують продовження щодо підозрюваного ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а також виклав обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали щодо підозрюваного, що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано продовжено до 21.12.2023 у межах строку досудового розслідування строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органу досудового розслідування та/ або суду; незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що інші, менш суворі запобіжні заходи ніж домашній арешт в нічний час, не зможуть запобігти ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, а також про те, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, у тому числі про те, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не підтверджені жодними фактами, є надуманими та ґрунтуються на припущеннях.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 мобілізувався до ЗСУ і став на захист України, яку захищав, у тому числі у зоні бойових дій у період з квітня 2022 по квітень 2023, за що отримав нагороду; позитивно характеризується, раніше до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався, проходив службу у м. Херсон, постійно перебуває на військовій службі, має дружину, на його утриманні троє малолітніх дітей, колегія суддів, з огляду на наведене вище, також визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, у тому числі і особистого зобов`язання.

-8-

З цих підстав, як такі, що не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що на день постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали органом досудового розслідування не вчинено жодних процесуальних дій у кримінальному провадженні.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Тому, доводи апеляційної скарги про відмову в задоволенні клопотання про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, апеляційний суд визнає такими, що не заслуговують на увагу, вважаючи, що наведені в клопотанні та ухвалі факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для відмови в задоволенні клопотання, у тому числі й із застосуванням щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт в певний період доби.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі не посилалась сторона захисту в ході її розгляду.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли істотно вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2023, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 21.12.2023, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді