Справа № 214/9314/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001345 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, в кому він просить: продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначив наступне. 27.11.2023 Криворізькою центральною окружною прокуратурою до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001345 від 09.11.2023 за ч.4 ст.185 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Справа перебуває на розгляді в судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 . 24.11.2023 відносно ОСОБА_5 слідчим суддею Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 18.01.2024. Зазначає, що оскільки справа в суді дотепер не розглянута, виникла необхідність у продовженні строку дії вказаного запобіжного заходу з огляду на наступне. Вказує, що Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянин України, має базову загальну середню освіту, до затримання не працював, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 21.12.2022 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік; бвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану. Вказує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років. Наполягає, що як під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , так і на даний час, продовжують існувати наступні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, запобігання його спробам. Вважає, наявним ризик того, що обвинуачений може переховуватися від суду,даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 не одружений, до затримання не працював, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу та області; раніше судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, побоюючись покарання за який, може переховуватись від суду, з метою уникнення відповідальності. Вважає, що наявним є ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на них з метою уникнення від кримінальної відповідальності, примушувати їх змінити свої покази в суді, які викривають його злочинну діяльність. Вважає, що наявним є ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення: даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, до затримання тривалий час не мав офіційного доходу, не навчався, що в своїй сукупності характеризує його як особу, котра перебуваючи на свободі здатна до вчинення інших корисливих кримінальних правопорушень. Крім того, відносно ОСОБА_5 наявні 2 виконавчі провадження №№ АСВП: 58299918, 73331940, що характеризує останнього як неплатоспроможну особу, та може спонукати його до подальшого вчинення корисливих злочинів. Наполягає, що зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою., залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, корисливі мотиви, за яких останній вчинив дії, що ставляться йому у провину. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його особливостей та конкретних обставин. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на принцип презумпції невинуватості, переважають правило про забезпечення права на свободу, закріплене в ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності її продовжуваного тримання під вартою (п.п.98, 99 рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України», «Смирнова проти Росії»). Вказує,що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України, про що останньому повідомлено про підозру відповідно до вимог чинного законодавства, та підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Прокурор у судовому засіданні підтримав своє клопотання та підтвердив його зміст.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора. В той день, під час комендантської години, на вулиці побачив п`яного чоловіка, який лежав, а неподалік побачив телефон, взяв цей телефон, після чого подзвонив дружині п`яного та сказав, де останній перебуває. Мав намір за винагороду повернути телефон, але була комендантська година, картки на телефоні вже були заблоковані, тому не зміг зателефонувати. В подальшому здав телефон в ломбард. Зазначив, що людина, яка вкрала чуже майно, не стане його здавати до ломбарду. На запитання про те, чи виникне у сторонньої людини думка, що особа може вчинити інший злочин, якщо ця особа обвинувачується в тому, що під час іспитового строку вчинила злочин, не відповів.

Захисник у судовому засідання заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, пояснивши, що зазначені прокурором ризики не доведені. Просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Як передбачено ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування; за результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч.4 КК України, останній з яких є умисним тяжким злочином, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років позбавленням волі. Суд вважає, що показання обвинуваченого, надані під час вирішення клопотання містять вагомі дані про його причетність до злочину.

Строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою закінчується 18 січня 2024 року. Судове провадження на даний час не завершене, тому до 18 січня 2024 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе.

Суд приходить до переконання, що існує також ризик, передбачений ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може вчинити новий злочин. До такого висновку суд приходить з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину, раніше судимий, обвинувачується у вчинення злочину під час іспитового строку. .

Суд вважає, що обвинувачений в разі обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, побоюючись засудження його до покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від суду.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме, що останній не працює, тобто не має офіційного джерела доходів. Тому суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 18 січня 2024 року і продовжити строк тримання під вартою до 16 березня 2024 року.

Інший запобіжний захід, на переконання суду, не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь». Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 29 грудня 2023 року.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 16 березня 2024 року.

На ухвалу на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя : ОСОБА_1