ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2433/23 Справа № 175/5155/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 днів, до 11 грудня 2023 року включно.

Визначено заставу у розмірі 107 360 грн. 00 коп. У разі внесення застави покладено на підозрювану ОСОБА_6 строком на два місяці, починаючи з дня внесення застави, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисного нетяжкого злочину, а також тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі.

Слідчим суддею визнано доведеною наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності, і те, що цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, з визначенням розміру альтернативної застави.

Слідчим суддею визнано недоведеним ризик переховування, оскільки органом досудового розслідування не надано достатніх доказів в обгрунтування вказаного ризику, а матеріалами справи підтверджено, що підозрювана не вдавалась до здійснення спроб переховування та дотримувалась належної процесуальної поведінки.

Судом враховано дані про особу підозрюваної, яка вчинила кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності, офіційно не працевлаштована, легального джерела доходу не має.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги, що підозрювана раніше не судима, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання за яким позитивно характеризується, самостійно виховує та утримує двох малолітніх дітей, що нівелює заявлені ризики.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрювану яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

?наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

?наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

?недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, застава може становити від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у визначених законом межах нездатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 00000107 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, оскільки вона підтверджується доказами, які додані до клопотання слідчого, та у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого злочину, а саме: витягом з ЄРДР від 29.11.2022; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які брали участь у контролі за вчинення злочину та підтвердили факт отримання ними оплатних інтимних послуг; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2023 за участю свідка ОСОБА_11 , яка впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка є адміністратором у борделі з адресою: АДРЕСА_3 ; показаннями свідка ОСОБА_12 , яка вказала, що проходила «співбесіду» у салоні з надання сексуальних послуг з жінкою, яку звали ОСОБА_13 , яка працювала адміністратором закладу; показаннями свідка ОСОБА_11 , яка вказала, що адміністратором салону з надання інтимних послуг, в якому вона працювала, була саме ОСОБА_14 .

З наведених обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо останньої в обсязі, достатньому для застосування відносно неї запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_6 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, продовження злочинної діяльності чи вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на обгрунтованість підозри у скоєні кримінальних правопорушень, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі.

Колегія суддів зважає на те, що тяжкість можливого покарання хоча сама по собі і не може бути підставою для тримання особи під вартою, втім підлягає врахуванню у сукупності з іншими встановленими ризиками та свідчить про їх особливу вагомість, оскільки ОСОБА_6 небезпідставно підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, зокрема тяжкого злочину.

Підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному провадженні, оскільки останній відомі їх анкетні дані та місця проживання. Враховуючи, що свідками по справі є зокрема особи, які були підпорядковані ОСОБА_6 , їй особисто знайомі та надають викривальні показання відносно неї, і вказані особи судом не допитані, ризик незаконного впливу на останніх з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим.

Крім того, обгрунтованим є ризик продовження злочинної діяльності, оскільки підозрювана офіційно не працевлаштована та легального джерела доходу не має, та під час досудового розслідування зазначала, що займалась незаконною діяльністю задля утримання неповнолітньої дитини.

На думку колегії суддів, враховуючи тяжкість, характер скоєного злочину, застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної на даній стадії розгляду, а наведені стороною захисту дані про особу ОСОБА_6 вказані ризики не нівелюють.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочате 11 жовтня 2023 року та органу слідства необхідно провести ряд першочергових слідчих дій за участю підозрюваної та осіб, що їй знайомі, ризики перешкоджання досудовому розслідуванню, незаконного впливу свідків є вагомими.

У подальшому необхідність застосування до ОСОБА_6 саме найбільш суворого запобіжного заходу може бути переглянута, втім на даному ранньому етапі кримінального провадження, коли відбувається первинний збір та фіксація доказової інформації, а відтак ризики перешкоджання досудовому розслідуванню є найбільш вагомими, тримання підозрюваної під вартою є виправданим.

Обговорюючи апеляційній доводи сторони захисту щодо надмірності визначеного слідчим суддею розміру застави, колегія суддів вважає їх нобґрунтованими з огляду на наступне.

Так, ЕСПЛ у своєму рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Слідчий суддя з дотриманням вищевказаних вимог закону, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної її майновий стан, визначив необхідний та співмірний розмір застави, а доводи, наведені захисником, не містять достовірних відомостей про те, що застава у меншому розмірі забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, або про те, що визначений розмір застави є для останньої завідомо непомірним.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4