Провадження № 1-кс/638/67/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває скарга №6 ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова

15.01.2024 року заявником надіслано електронною поштою відвід головуючому судді судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 з підстав його упередженості, тобто порушення головуючим права на захист та змагальність сторін. Крім того, зазначає, що Дзержинський районний суд м. Харкова не змінив назву згідно чинного законодавства, не є ліквідованим або реорганізованим та на думку заявника продовжує свою незаконну діяльність. На підставі зазначеного також подав клопотання про направлення скарги для визначення підсудності.

Вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для відводу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Статтями 75 та 76 Кримінального процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відвід, заявлений ОСОБА_3 , не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, що виключають участь головуючого судді.

Разом з тим, ОСОБА_3 вже ініціювалось питання щодо відводу головуючого судді у даному судовому провадженні.

Так, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, від 03.04.2023 у справі № 991/111/23).

У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ. Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.

За ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід за відсутності інших підстав або нових обставин чи доказів щодо упередженості судді (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 у справі № 127/9564/17; від 24.11.2020 у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 у справі № 300/474/17).

Враховуючи вищевикладене, повторно заявлений ОСОБА_3 відвід не містить інших обставин, які б вказували на існування підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_1 , а отже має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

За такого, заяву про відвід слід залишити без розгляду.

Щодо клопотання про направлення скарги для визначення підсудності, у зв`язку із радянською назвою, суддя зазначає, що за законом, перейменувати суд може Верховна рада України, а відповідний законопроєкт, про перейменування судів, має бути внесений Президентом після проведення консультації з Вищою радою правосуддя. Оскільки на даний момент такий закон відсутній, Дзержинський районний суд м. Харкова функціонує під відповідним найменування та у відповідному складі згідно норм чинного законодавства та охоплює територію в тому числі і Шевченківського району м. Харкова.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 75, 81, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

В задоволенні клопотання про направлення матеріалів справи для визначення підсудності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: