печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6208/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000202 від 11.10.2018, -

В С Т А Н О В И В :

08.02.2024 адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 757/27183/19-к, на нежитлову будівлю торгівельно-побутового призначення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 2076, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, що належить на праві власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

У клопотанні адвокат зазначає, що арешт на майно ОСОБА_4 накладено необґрунтовано, оскільки він є добросовісним набувачем та придбав зазначений об`єкт нерухомого майна у законний спосіб. Також вказує, що належне ОСОБА_4 майно, не є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, відтак не відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України з метою збереження якого накладено арешт.

Адвокат ОСОБА_3 , до початку судового засідання подала заяву про розгляд клопотання без її участі, вимоги підтримала та просила задовольнити.

Прокурор до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що заперечує щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 11.10.2018за ч. 4 ст. 190 КК України.

У даному кримінальному провадженні встановлюється обставини за яких невстановлені особи запровадили протиправний механізм, спрямований на вчинення реєстраційних дій з об`єктами нерухомого майна, використовуючи ключі реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 757/27183/19-к, серед іншого, на нежитлову будівлю торгівельно-побутового призначення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 2076, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, що належить на праві власності ОСОБА_4 , як на речовий доказ накладено арешт.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з доводів прокурора, що арешт об`єктів нерухомого майна необхідний з метою їх збереження як речових доказів, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, адже належать новим власникам на підставі протиправних дій вчинених шахрайським шляхом, тобто набуті новими власниками в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, з наданих слідчому судді доказів, встановлено, що ОСОБА_4 придбав дане майно відповідно до договору купівлі продажу від 16.09.2016 року, що був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 . Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, всі реєстрації щодо об?єкту нерухомості № 0 здійснювались приватним нотаріусом і лише обтяження нерухомого майна на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 року Державним реєстратором ОСОБА_7 .

Тобто з 16.09.2016 року ОСОБА_4 безперервно володіє нежитловою будівлею (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 00) за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу посвідченого та внесеному в реєстр приватним нотаріусом ОСОБА_6 ..

Підозра жодній особі у кримінальному провадженні не пред`явлена, цивільний позов не заявлено, як і не встановлено розміру збитків.

Таким чином, зважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати що ОСОБА_4 є учасником даного кримінального провадження, а належне йому майно є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, отже відсутні підстави для збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

За наведеного, враховуючи те, що накладений арешт є надмірно обтяжливим та неспівмірним із завданнями кримінального провадження і порушує право заявника на мирне володіння своїм майном, встановлене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 757/27183/19-к на нежитлову будівлю торгівельно-побутового призначення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 2076, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, що належить на праві власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 16.06.2006, видавник: Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1