Справа № 161/596/22
Провадження № 1-кп/161/143/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 жовтня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000557, що надійшов з Житомирської обласної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, українця, працюючого на посаді директора Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Так, згідно пред`явленого обвинувачення, що викладено в обвинувальному акті, вбачається, що наказом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 10.02.2014 №37-к ОСОБА_4 призначено директором Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» з 11.02.2014.

Відповідно до п. 1.2. Положення про Волинську регіональну філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», затвердженого наказом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 06.02.2019 №6 (далі Положення) Волинська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі Філія Центру ДЗК) є відокремленим підрозділом Центру ДЗК і діє на території Волинської області.

Відповідно до п. 2.1. Положення завданням Філії Центру ДЗК є отримання прибутку від здійснюваної діяльності.

Відповідно до п. 2.2. Положення, предметом діяльності Філії центру ДЗК, зокрема є: роботи із землеустрою, проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель, грошова оцінка земель, грошова оцінка земельних ділянок), топографо-геодезичні та картографічні роботи; розроблення містобудівної та проектної документації.

Відповідно до п. 5.3. Положення Філія Центру ДЗК зобов`язана: дотримуватись вимог чинного законодавства України, Статуту Підприємства, цього положення, Антикорупційної програми Центру ДЗК, колективного договору Центру ДЗК, та інших локально-правових, розпорядчих актів Центру ДЗК; вживати заходів, спрямованих на реалізацію мети її діяльності, передбаченої цим положенням, відповідно до чинного законодавства України; забезпечувати своєчасне та якісне виконання взятих на себе зобов`язань, повноти проведення розрахунків із контрагентами та здійснювати контроль за належним виконанням контрагентами договірних зобов`язань із Філією Центру ДЗК.

Відповідно до п. 6.1. Положення управління Філією Центру ДЗК здійснює директор, який призначається на посаду та звільняється з неї наказом Центру ДЗК за погодженням із Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до п. 6.4. Положення директор Філії Центру ДЗК є посадовою особою.

Відповідно до п. 6.6. Положення директор Філії Центру ДЗК має такі права та обов`язки: здійснює керівництво діяльністю Філії Центру ДЗК, організовує її роботу та забезпечує досягнення Філією Центру ДЗК мети її діяльності; на підставі та в межах довіреності, виданої Центром ДЗК, відповідно до норм законодавства та цього Положення: вчиняє з юридичними, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами правочини, пов`язані з діяльністю Філії Центру ДЗК; розпоряджається коштами по поточних рахунках Філії Центру ДЗК; видає в межах компетенції накази, розпорядження та інші акти з питань організаційної та господарської діяльності Філії Центру ДЗК, погоджує внутрішню документацію, дає вказівки, що не суперечать чинному законодавству України та розпорядчим актам Підприємства, організовує та перевіряє їх виконання; здійснює організацію та контроль за господарською, соціально-побутовою та іншою діяльністю Філії Центру ДЗК відповідно до положень законодавства, Статуту Підприємства, цього Положення та локальних нормативних актів Підприємства; затверджує положення про структурні підрозділи Філії Центру ДЗК та посадові інструкції працівників Філії Центру ДЗК; приймає рішення щодо притягнення працівників Філії Центру ДЗК до відповідальності відповідно до чинного законодавства України; здійснює самостійно прийняття на роботу, відсторонення, переведення, звільнення з роботи працівників Філії Центру ДЗК у межах затвердженого штатного розпису Підприємства, окрім тих працівників, щодо яких потребується погодження Центру ДЗК, а також відповідно до чинного законодавства України, локальних актів Підприємства вирішує інші кадрові питання та врегульовує трудові відносини з працівниками Філії Центру ДЗК.

Відповідно до п. 6.8. Положення, директор Філії Центру ДЗК несе персональну відповідальність за: порушення вимог чинного законодавства України, Статуту Підприємства, колективного договору Підприємства, локальних нормативних актів Підприємства, цього Положення; невиконання чи неналежне виконання вимог цього Положення та своїх посадових обов`язків.

Враховуючи викладене, директор Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» уповноважений на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а отже є службовою особою.

Згідно ст. 1 Закону України «Про землеустрій» землеустрій сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою.

Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою зобов`язані: дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також норм і правил при здійсненні землеустрою; інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою.

Згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Згідно п. «а» ч. 3 ст. 35 Закону України «Про землеустрій» підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є для земель державної власності рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 57 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про інвентаризацію земель (у разі якщо інвентаризація земель проводиться щодо земель державної чи комунальної власності).

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 57 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає копії документів, що містять вихідні дані, які використовувалися під час інвентаризації земель.

Згідно п. «д» ч. 1 ст. 57 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає переліки земельних ділянок (земель) у розрізі за категоріями земель та угіддями, наданих у власність (користування) з кадастровими номерами, наданих у власність (користування) без кадастрових номерів, не наданих у власність чи користування, що використовуються без документів, які посвідчують право на них, що використовуються не за цільовим призначенням, невитребуваних земельних часток (паїв), відумерлої спадщини.

Згідно п. «е» ч. 1 ст. 57 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає пропозиції щодо узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, що посвідчують право на земельну ділянку, та Державному земельному кадастрі.

Згідно пункту «ґ» ст. 6 Земельного кодексу України до повноважень Верховної Ради України в галузі земельних відносин належить погодження питань, пов`язаних із зміною цільового призначення особливо цінних земель державної та комунальної власності, припиненням права постійного користування ними відповідно до цього Кодексу.

Відповідно підпункту «в» ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України до особливо цінних земель відносяться землі, надані в постійне користування НВАО «Масандра» та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів.

Згідно пункту «а» ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 13 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації. У разі проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується також сільською, селищною, міською радою (крім випадків проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення земель державної власності).

Відповідно до ч. 20 ст. 186 Земельного кодексу України погодження документації із землеустрою здійснюється за місцем розташування земель (земельних ділянок) територіальними органами центральних органів виконавчої влади, утвореними у районі, місті обласного, республіканського значення (Автономної Республіки Крим), містах Києві та Севастополі, або міжрегіональним територіальним органом, у разі якщо повноваження його поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння ним кадастрового номеру.

Відповідно до п. 7 Порядку проведення інвентаризації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №476 від 05.06.2019 (далі Порядок), вихідними даними для проведення інвентаризації земель є: матеріали з Державного фонду документації із землеустрою; відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній (цифровій) формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; електронних документів, що містять відомості про результати робіт із землеустрою; містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку; планово-картографічні матеріали, у тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 17 жовтня 2003 року, ратифікованої Законом України від 15 червня 2004 року №1776-IV; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копії документів, які посвідчують речові права на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку.

Відповідно до п. 8 Порядку підставою для проведення інвентаризації земель є рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками технічної документації (далі виконавці), судові рішення. Підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є для земель державної власності рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою.

Так, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час, голова Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області ОСОБА_7 звернулась до директора Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_4 для отримання послуг з розробки технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради, про що було укладено договір №1 від 12.11.2019.

В свою чергу, в достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 24.10.2019 директор Волинської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» ОСОБА_4 , перебуваючи у службовому кабінеті за адресою: м. Луцьк, пр-т Перемоги, 14, будучи службовою особою, у порушення вимог ст.ст. 1, 26, 28, 35, 57 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 6, 83, 84, 150, 186 Земельного кодексу України, прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», п.п. 7, 8 Порядку проведення інвентаризації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №476 від 05.06.2019, п.п. 5.3, 6.6. Положення про Волинську регіональну філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», затвердженого наказом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 06.02.2019 №6, у зв`язку із неналежним виконанням своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не перевіривши відомості зазначені у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області загальною площею 1451,0674 га, в якій містилися пояснювальна записка, поконтурна експлікація земель по землекористувачах, площах та угіддях на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не наданих у користування в розрізі угідь, перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення не наданих у користування у розрізі угідь, робочі інвентаризаційні плани земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, затвердив своїм підписом та посвідчив печаткою Волинської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» вказану технічну документацію в якій містилися пояснювальна записка, поконтурна експлікація земель по землекористувачах, площах та угіддях на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не наданих у користування в розрізі угідь, перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення не наданих у користування у розрізі угідь, робочі інвентаризаційні плани земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, відомості в яких не відповідали дійсності. Зокрема, у технічній документації зазначено, що вищевказані земельні ділянки не перебувають у користуванні державних підприємств, є землями запасу, попри те, що відповідно до державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 перебувають у користуванні державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі ДП «ДГ «Перемога»).

В подальшому, 24.10.2019 у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 з метою затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області загальною площею 1451,0674 га посвідчив своїм підписом та направив до відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Клопотання від 24.10.2019 №409/07-05 разом із матеріалами вказаної технічної документації, яке містило недостовірні відомості.

У свою чергу, начальник відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_8 , 28.10.2019, перебуваючи у службовому кабінеті за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 53, будучи службовою особою, у порушення вимог ст.ст. 1, 35, 57 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 83, 84, 186 Земельного кодексу України, прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», п. 7 Порядку проведення інвентаризації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №476 від 05.06.2019, п.п. 1, 3, 4, 7, 8 Положення про відділ у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 06.01.2017, у зв`язку із неналежним виконанням своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не перевіривши відомості зазначені у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області загальною площею 1451,0674 га, погодила поконтурну експлікацію земель по землекористувачах, площах та угіддях на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не наданих у користування в розрізі угідь, перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення не наданих у користування у розрізі угідь, робочі інвентаризаційні плани земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, а також видала позитивний висновок про погодження зазначеної технічної документації.

Внаслідок таких дій, рішеннями Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області №30/2 від 16.06.2020, №31/2 від 19.06.2020 та №32/2 від 24.06.2020, затверджено раніше складену працівниками Волинської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», погоджену директором Філії Центру ДЗК ОСОБА_4 та начальником відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_8 технічну документацію із землеустрою на частину із земельних ділянок, а саме щодо інвентаризації 15 земельних ділянок загальною площею 919,7845 га, які накладаються на землі державної власності, що на підставі державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 перебувають у користуванні ДП «ДГ «Перемога».

Далі, на підставі зазначеної технічної документації, 16.06.2020, 19.06.2020 та 25.06.2020 зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки, які належать державі, з кадастровими номерами :04:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0003, :03:000:0007, :03:000:0001, :03:000:0002, :03:000:0008, :03:000:0014, :03:000:0011, :04:000:0008, :04:000:0007, :04:000:0006, :03:000:0015, :05:000:0002, загальною площею 919,7845 га, вартість яких складає 25 134 472 грн., що відповідно до примітки до п. 4 ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них директором Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_4 , що виразилася у посвідченні технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області та направленні клопотання про погодження вказаної технічної документації до відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, безпідставно вибули із державної форми власності земельні ділянки, загальною площею 919,7845 га, вартість яких складає 25 134 472 грн. в результаті чого спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 367 КК України.

Таке обвинувачення підтримано прокурором в ході судового розгляду.

Проте, суд, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у кримінальному провадженні,вважає, що обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки стороною обвинувачення не доведено його винуватості поза розумним сумнівом, а можливість здобуття інших доказів вичерпана і не пропонується стороною обвинувачення.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що працівниками Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», на підставі рішень Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області проведено інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області. Виконавцем розробленої технічної документації був ОСОБА_9 , інженером землевпорядником ОСОБА_10 , а він, як директор Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», підписував її. При цьому, під час розробки технічної документації у виконавців та у нього, як директора, не було жодного документу, який б підтвердив наявність державного акта серії ВЛ №11 від 25.03.1994, яким стверджувалося право постійного користування ДП «ДГ «Перемога» вказаними земельними ділянками. Також ствердив, що йому взагалі нічого не було відомо з приводу існування подібного акта. Вказав, що Державний земельний кадастр, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, куди вносились земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери, що унеможливлює виготовлення документів на право власності на ці ділянки на інших осіб розпочав роботу 01.01.2013, а до 01.01.2013 державні акти на право постійного користування землею реєструвались в Книгах реєстрації державних актів. Дані книги велися сільськими радами та після створення 01.01.2013 Державного земельного кадастру мали бути передані в Держгеокадастр, який, в свою чергу, мав би внести інформацію про земельні ділянки в Державний земельний кадастр, присвоївши відповідні кадастрові номери. Під час розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області йому було надано відповідний позитивний висновок Держгеокадастру від 28.10.2019 №34-3-0.28-1838/161-19, згідно з яким спірні земельні ділянки були вільними. Окрім цього, про те, що земельна ділянка була вільною, також свідчив той факт, що в Державному земельному кадастрі були відсутні будь-які відомості щодо існування державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994, тому саме Держгеокадастр відповідальний за інформацію щодо внесення державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 до Державного земельного кадастру. Ствердив, що він, як директор Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», керується даними, які є в Державному земельному кадастрі та погодженням з Держгеокадастру, та не може керуватись неофіційними документами. Також повідомив, що в результаті його дій жодних наслідків для ДП «ДГ «Перемога» не настало, оскільки право власності на земельну ділянку не реєстрував, так як це в компетенції інших державних органів. Вказав, що у випадку виявлення державного акта ВЛ №11 від 25.03.1994 в технічну документацію просто були б внесені відповідні зміни ніхто б не був позбавлений права користування, що власне і сталось. Водночас, ствердив, що ДП «ДГ «Перемога» безперешкодно використовувало земельну ділянку за призначенням, тому підприємству жодних збитків не заподіяно.

В зв`язку з наведеним категорично заперечив свою вину, вважає, що у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, тому просив його виправдати.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, згідно з ст. 23 КПК України, бере до уваги, оскільки вони є послідовними, підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, показаннями допитаних свідків та не спростовані наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами, які, як самі по собі так і в сукупності з іншими доказами, не доводять вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_6 суду показав, що в 2019 році за Баківцівською сільською радою Луцького району Волинської області було зареєстровано право власності на земельні ділянки, які перебували в постійному користуванні ДП «ДГ «Перемога». В подальшому, на підставі відповідних рішень суду порушені права підприємства були поновлені і земельні ділянки були зареєстровані за ДП «ДГ «Перемога». Повідомив, що йому невідомо які саме дії вчиняв ОСОБА_4 , зазначив, що прямих збитків ДП «ДГ «Перемога» завдано не було.

Також судом, за клопотанням прокурора, допитано наступних свідків сторони обвинувачення.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що у 2019 році була головою Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області. Вказала, що на сесії сільської ради вирішили провести інвентаризацію земельних ділянок, які входять в межі сільської ради, у зв`язку з чим звернулися до Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» для виготовлення відповідної технічної документації та уклали з директором договір. Після виготовлення цієї документації на земельні ділянки оформили право власності, яке в подальшому рішенням суду було скасоване. Підтвердила, що на території сільської ради розміщувалося ДП «ДГ «Перемога», однак в сільській раді документів, які б підтверджували постійне користування земельними ділянками не було. Ствердила, що ДП «ДГ «Перемога» збитків завдано не було, оскільки перешкод для обробки земель не створювалося.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що в період 2019-2020 роки працювала на посаді головного бухгалтера Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, щодо обставин справи дала аналогічні показання, як і свідок ОСОБА_7 .

Із показань свідка ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_9 , кожного зокрема, вбачається, що останні працювали інженерами землевпорядниками ДП «Центр ДЗК» та займалися розробкою і виготовленням технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради. Ствердили, що під час розробки вказаної технічної документації оригіналу державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994, який б підтверджував перебування у користуванні ДП «ДГ «Перемога» земельних ділянок, не було, враховуючи відповідний позитивний висновок Держгеокадастру від 28.10.2019 №34-3-0.28-1838/161-19, згідно з яким земельні ділянки, що були об`єктами технічної документації, були вільними, тому обставини, які б унеможливлювали виготовлення такої документації були відсутні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожен зокрема, суду повідомили, що в різні періоди працювали в ДП «ДГ «Перемога» та підтвердили, що землі, які стосуються даного кримінального провадження, були в постійному користуванні підприємства, що підтверджується державним актом на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994, оригінал якого за невідомих обставин зник.

Показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 при доведені обставин вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення судом до уваги не беруться, так як вони стосуються повноважень і вчинених дій кожного із допитаних свідків і жодним чином не вказують на вчинення ОСОБА_4 службової недбалості шляхом неналежного виконання ним своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтерсам, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Свідок ОСОБА_8 , посилаючись на ст. 63 Конституції України, від дачі показань відмовилася.

Таким чином, показання представника потерпілого ОСОБА_6 , а також свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , кожного зокрема, не спростовують показання обвинуваченого та ні прямо, ні опосередковано не підтверджують вчинення обвинуваченим службової недбалості та вину останнього у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органом досудового розслідування, а тому покласти в основу обвинувачення ОСОБА_4 їх показання неможливо.

Водночас, суд бере до уваги надані покази свідків, працівників ДП «ДГ «Перемога», в частині того, що державний акт серії ВЛ №11 від 25.03.1994 на право постійного користування земельними ділянками ДП «ДГ «Перемога» був втрачений, що також узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про відсутність вказаного акта під час розробки і виготовлення технічної документації.

Окрім показань представника потерпілого та свідків, на обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні письмові докази, які ретельно досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні під час судового слідства, а саме:

- довідки з державної статистичної звітності (форми 6-зем) про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 від 15.10.2019;

- копії викопіювань з чергового кадастрового плану земель Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області за підписом ОСОБА_9 ;

- листи ДП «ДГ «Перемога» від 16.01.2018 (оригінал), від 19.09.2019, від 12.11.2019 (копії);

- листи відділу у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру у Волинській області з додатком у вигляді довідки про наявність земель по угіддях від 29.01.2018;

- копії листів відділу у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 10.10.2019, від 25.11.2019;

- рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру з протоколами проведення перевірки електронного документу та висновки щодо перевірки електронного документа від 23.12.2019 державного кадастрового реєстратора ОСОБА_21 ;

- положення про відділ у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру у Волинській області; посадові інструкції державних кадастрових реєстраторів вказаного відділу; головних спеціалістів та спеціалістів вказаного відділу; накази на призначення на посади начальника, державних кадастрових реєстраторів, головних спеціалістів та спеціалістів вказаного відділу;

- оригінал книги №3 реєстрації державних актів на право постійного користування землею підприємств, організацій і установ Луцької районної ради народних депутатів та технічний звіт по видачі державного акту на право постійного користування землею ДП ДГ «Перемога» Луцького району Волинської області.

- інформаційну довідку №240 від 10.10.2019; лист №65 від 28.03.2019; рішення Баківцівської сільської ради №25/3 від 09.08.2019, №25/4 від 09.08.2019; №25/9 від 09.08.2019; договір №1 від 12.11.2019 та додатки до нього;

- висновок про погодження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок с/г призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 28.10.2019;

- копії описів про передачу документів Волинською регіональною філією ДП «Центр ДЗК»;

- рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру з протоколами проведення перевірки електронного документу та висновками щодо перевірки електронного документа від 29.11.2019 державного кадастрового реєстратора ОСОБА_22 ;

- копію банківської виписки за 29.11.2019;

- копію акта виконаних робіт №1 від 12.11.2019;

- копію акта приймання-передачі уточнених вихідних даних до договору від 21.02.2019; копію клопотання №409/07-05 від 24.10.2019; копію клопотання №574/07-05 від 05.12.2019;

- копії рішень Баківцівської сільської ради №1/1.1 від 11.11.2015, №25/3 від 09.08.2019, №25/4 від 09.08.2019;

- копії розпоряджень Луцької РДА №78 від 06.03.2019, №79 від 06.03.2019;

- копії рішень Луцької районної ради №39/3 від 16.05.2019, №39/4 від 16.05.2019;

- копії планів грунтів і агровиробничих груп грунтів;

- копію висновку від 11.09.2019 №110/1/8; копію технічного звіту по детальному грунтовому обстеженню земельної ділянки під будівництво житлових будинків згідно генерального плану забудови с. Озеряни Луцького р-ну Волинської області;

- копії документів технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок с/г призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області; копію наказу від 10.02.2014 №37-к;

- копії документів реєстраційної справи ДП «ДГ «Перемога» Волинської ДСГДС НААН;

- копію технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок с/г призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області;

- копії заяв про державну реєстрацію земельних ділянок від 06.12.2019, 09.12.2019, 20.06.2020, 22.06.2020; копії технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок с/г призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області

- копії технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ДП ДГ «Перемога» Волинської ДСГДС НААН для дослідних і навчальних цілей в с. Озеряни та с. Баківці Луцького району Волинської області, виготовлених за замовленням ДП ДГ «Перемога»;

- копії протоколів засідань постійної комісії з питань економіки, земельної реформи та розвитку підприємництва Баківцівської сільської ради №8 від 24.06.2020, №7 від 19.06.2020, №6 від 16.06.2020, б/н від 21.06.2019, рішення постійної комісії з питань економіки, земельної реформи та розвитку підприємництва Баківцівської сільської ради №8/1 від 24.06.2020, №7/1 від 19.06.2020, №6/1 від 16.06.2020, №6/2 від 16.06.2020, №4 від 21.06.2019; лист Мінагрополітики від 18.07.2016 №37-18-3-11/10945;

- копії документів (заяв про вчинення реєстраційних дій, рішень органів державної влади та місцевого самоврядування та інші правовстановлюючі документи), що стали підставою для реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006, оригінали квитанцій про сплату за вчинені нотаріальні дії;

- копії заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо земельних ділянок із кадастровими номерами :04:000:0006, :04:000:0007, :03:000:0014, :03:000:0015, :04:000:0008; копії платіжних доручень №1509, 1510, 1511, 1512, 1513;

- висновок експерта від 27.07.2021 №СЕ-19/106-21/5791-ПЧ (почеркознавчої експертизи).

Також судом досліджено процесуальні рішення та інші документи (постанови, ухвали слідчих суддів, заяви, листи, тощо) надані прокурором у судовому засіданні.

Так, ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 цієї ж статті сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, з огляду на положення ст. 9 КПК України, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України обов`язковому доказуванню у кримінальному проваджені підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Так, надаючи оцінку наданим стороною обвинувачення письмовим доказам, суд виходить з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Склад кримінального правопорушення це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення. Кожний склад кримінального правопорушення обов`язково складається з наступних елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає кримінальну відповідальність особи.

Кваліфікація кримінального правопорушення кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація кримінальних правопорушень завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом кримінального правопорушення) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Отже, прокурор повинен належними та допустимими доказами довести наявність всіх обставин, які в сукупності утворюють склад того чи іншого кримінального правопорушення, а також факт вчинення суспільно небезпечного діяння (дії або бездіяльності).

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він своїми діями, які виразились у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчинивзлочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України.

Частиною 1 ст. 367 КК України визначено відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. Частиною 2 цієї статті передбачено відповідальність за вчинення того самого діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Передбачений ч. 2 ст. 367 КК України склад злочину, як і будь-який інший, містить обов`язкові елементи: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона.

Суб`єкт даного злочину спеціальний, ним може бути тільки службова особа.

З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується кримінальною протиправною самовпевненістю (службова особа передбачала, що внаслідок невиконання або неналежного виконання нею своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них може бути спричинено тяжкі наслідки, але легковажно розраховувала на їх відвернення) або кримінальною протиправною недбалістю (службова особа не передбачала, що внаслідок невиконання або неналежного виконання нею своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них може бути спричинено тяжкі наслідки, хоча повинна була і могла їх передбачити).

Склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, встановлює, що безпосереднім об`єктом злочину виступає встановлений порядок службової діяльності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Крім того, об`єктивна сторона службової недбалості (ч. 2 ст. 367 КК України) включає в себе наявність наступних складових: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких наслідків; 3) причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Системний аналіз положень ст. 367 КК України дає підстави вважати, що відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Тяжкі наслідки можуть бути інкриміновані винному лише за наявності причинного зв`язку між його діянням (дією чи бездіяльністю) та настанням зазначених наслідків. Для цього необхідно встановити, яке саме порушення службових обов`язків передувало настанню тяжких наслідків, що це порушення було їх необхідною умовою і, що службова особа усвідомлювала чи повинна була усвідомлювати розвиток причинного зв`язку, тобто те, що її діяння стане причиною настання саме зазначених наслідків.

Для вирішення питання наявності в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого злочину необхідно встановити сукупність обов`язкових елементів злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та їх взаємозв`язок з особою обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

За наслідком розгляду кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є службовою особою, тобто є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в якому він обвинувачується.

Для наявності об`єктивної сторони службової недбалості необхідно встановити: нормативний акт, яким визначаються компетенція службової особи і коло службових обов`язків, що покладені на неї цим актом; які саме обов`язки, в якому обсязі та порядку вона повинна була виконувати у відповідних умовах; чи мала вона реальну можливість належним чином виконати ці обов`язки в умовах, що склалися; у чому саме виявилися допущені особою порушення службових обов`язків і які наслідки вони спричинили; чи перебували службові порушення у причинному зв`язку з тими наслідками, що настали.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у службовій недбалості, яка полягала у неналежному виконанні ним, як службовою особою, покладених на нього службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Натомість, при розгляді кримінального провадження, а також із долучених прокурором доказів, судом не встановлено, у чому виявилися допущені ОСОБА_4 порушення службових обов`язків, які саме службові обов`язки ним неналежно виконані через несумлінне ставлення до них та не підтверджено вчинення ОСОБА_4 службових порушень при затвердженні технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

За висновками органу досудового розслідування, неналежне виконання директором Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_4 своїх службових обов`язків через несумлінне становлення до них, що виразилося у посвідченні технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області та направленні клопотання про погодження вказаної технічної документації до відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, призвело до безпідставного вибуття із державної форми власності земельних ділянок, загальною площею 919,7845 га, вартість яких складає 25 134 472 грн., в результаті чого спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Тобто за версією сторони обвинувачення в разі не погодження директором Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_4 вищевказаної технічної документації із землеустрою, яка, на думку органу досудового розслідування, містила недостовірні відомості, 15 земельних ділянок загальною площею 919,7845 га, не вибули б із державної форми власності, що не спричинило б тяжкі наслідки.

Водночас, за наслідком дослідження доказів при розгляді кримінального провадження, суд дійшов висновку про хибність вище вказаного твердження органу досудового розслідування і не доведеність того, що ОСОБА_4 допущено неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що виразилося у посвідченні технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам через безпідставне вибуття із державної форми власності земельних ділянок, виходячи з наступного.

Так, рішеннями Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області №30/2 від 16.06.2020, №31/2 від 19.06.2020 та №32/2 від 24.06.2020 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, серед яких 15 земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0003, :03:000:0007, :03:000:0001, :03:000:0002, :03:000:0008, :03:000:0014, :03:000:0011, :04:000:0008, :04:000:0007, :04:000:0006, :03:000:0015, :05:000:0002.

Із змісту рішень Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області №30/2 від 16.06.2020, №31/2 від 19.06.2020 та №32/2 від 24.06.2020 вбачається, що дані рішення приймалися, розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Земельного кодексу України, ст.ст. 35, 57 Закону України «Про землеустрій», ст. 26 п. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та враховуючи позитивне рішення постійної комісії з питань економіки, земельної реформи та розвитку підприємництва, після чого зареєстровано право комунальної власності на вищевказані земельні ділянки.

Тому, аналізуючи матеріали кримінального провадження, а також норми законодавства, суд дійшов висновку, що факт підписання директором Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не послужив правовою та обов`язковою підставою для прийняття сесією Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області рішень №30/2 від 16.06.2020, №31/2 від 19.06.2020 та №32/2 від 24.06.2020, оскільки дані рішення приймалися шляхом поіменного голосування депутатами сесії, які приймали рішення враховуючи норми законодавства та позитивне рішення постійної комісії з питань економіки, земельної реформи та розвитку підприємництва.

Отже, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, яка затверджена директором Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_4 , не є документом, який надає право на відчуження земельної ділянки та не посвідчує право власності на земельну ділянку.

За таких обставин, зважаючи на те, що прокурором не доведено і судом не встановлено згідно з досліджених доказів у кримінальному провадженні вчинення ОСОБА_4 , як службовою особою, службової недбалості, а саме неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тому суд дійшов висновку, що зібраними доказами органом досудового розслідування не підтверджено тієї обставини, що вчинення директором Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_4 дії, а саме посвідчення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області та направленні клопотання про погодження вказаної технічної документації до відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, перебуває у причинному зв`язку із настанням тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам, які вказані прокурором, як тобезпідставне вибуття із державної форми власності земельних ділянок, загальною площею 919,7845 га.

Більше того, судом в судовому засіданні встановлено, що факт посвідчення ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не перебував і не міг перебувати у причинному зв`язку з вибуттям із державної форми власності земельних ділянок.

Водночас, в ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено, що службовими обов`язками ОСОБА_4 , як директора Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», взагалі визначено безпосереднє здійснення ним заходів для перевірки відомостей зазначених у технічній документації.

Так само й не доведено, що наявність такого обов`язку прямо передбачена будь-якими нормативно-правовими актами та посадовими інструкціями.

Разом з цим, в ході судового розгляду жоден із письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, а також ні представник потерпілого, ні жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердили викладених в обвинуваченні обставин щодо неналежного виконання ОСОБА_4 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

При цьому допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , інженер землевпорядник та виконавець вказаної технічної документації відповідно, не вказали, що ОСОБА_4 зобов`язаний був особисто здійснити перевірку технічної документації.

Окрім цього, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено, які саме обов`язки неналежно виконав ОСОБА_4 , а лише констатовано в загальній формі, що останній не перевірив відомості зазначені у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, затвердив своїм підписом та посвідчив печаткою Волинської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» вказану технічну документацію, відомості в якій не відповідали дійсності, та, в подальшому, посвідчив своїм підписом та направив до відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Клопотання від 24.10.2019 №409/07-05 разом із матеріалами вказаної технічної документації.

Посилання на порушення ОСОБА_4 вимог законодавства та нормативних актів, перелічених в обвинувальному акті, також не підтверджує наявності у нього обов`язку діяти відповідним чином, зокрема перевіряти відомості зазначені у технічній документації, у зв`язку з чим суд визнає ці посилання недоведеними, оскільки вони не підтверджуються будь-якими доказами у кримінальному провадженні та є лише припущеннями.

Тобто в даному випадку ОСОБА_4 не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, оскільки він безпосередньо виготовленням технічної документації не займався, а лише своїм підписом, як директор установи, її засвідчив, при цьому, обов`язки, які б передбачали вчинення дій, наведених в обвинувальному акті, зокрема перевірки такої документації, на нього фактично не покладалися.

Такий висновок суду узгоджується з висновками Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладені у постановах від 17.04.2019 (справа №752/18401/15-к, провадження №51-5868км18) та від 17.08.2021 (справа №484/1376/18, провадження №51-3490км21) щодо відсутності підстав для відповідальності особи за дії, виконання яких не передбачено службовими обов`язками.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відсутній такий обов`язковий елемент складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, як об`єктивна сторона, а відтак дії обвинуваченого не створюють склад вказаного кримінального правопорушення.

Попри це, суд вважає за необхідне зауважити, що при недоведені органом досудового розслідування в діях обвинуваченого ОСОБА_4 в цілому складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, через відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, також і не підтверджується кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 367 КК України, як то спричинення тяжких наслідків.

До такого висновку суд дійшов виходячи із наступного.

Органом досудового розслідування до спричинення тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам віднесено безпідставне вибуття із державної форми власності земельних ділянок, загальною площею 919,7845 га, вартість яких складає 25 134 472 грн., у зв`язку із вчиненням службової недбалості обвинуваченим ОСОБА_4 , яка виразилась у неналежному виконанні ним своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

Проте, як було встановлено судом, затвердження ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не посвідчує право власності на земельну ділянку тане надає право на її відчуження.

Більше того, прийняті Баківцівською сільською радою Луцького району Волинської області рішення №30/2 від 16.06.2020, №31/2 від 19.06.2020 та №32/2 від 24.06.2020, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, також як не посвідчують право власності на земельні ділянки так і не припиняють його.

Крім того, слід зазначити, що рішенням Господарського суду Волинської області від 26.01.2021 (справа №903/704/20) скасовано рішення державного реєстратора про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якими проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою прав власності на земельні ділянки, з кадастровими номерами :04:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0003, :03:000:0007, :03:000:0001, :03:000:0002, :03:000:0008, :03:000:0014, :03:000:0011, :04:000:0008, :04:000:0007, :04:000:0006, :03:000:0015, :05:000:0002, скасовано державну реєстрацію цих земельних ділянок та припинено речові права Баківцівської сільської ради на них, яке постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 залишено без змін.

В подальшому, вказані вище рішення постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 06.07.2021 також залишені без змін.

Отже, станом на дату розгляду кримінального провадження судом встановлено, що вказані земельні ділянки перебувають у державній формі власності та зареєстровані за ДП «ДГ «Перемога».

Зазначені обставини, на думку суду, спростовують доводи сторони обвинувачення проспричинення тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам, що є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, оскільки вказаний спір вирішено в порядку господарського судочинства, земельні ділянки перебувають у державній власності, крім того в спірний період ДП «ДГ «Перемога» вказані земельні ділянки використовувала за цільовим призначення, будь-яких перешкод щодо здійснення господарської діяльносі не вчинялося, у зв`язку з чим жодних наслідків не настало.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи №8561, 8397-8403 від 31.03.2021 та висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи №8404-8405 від 12.04.2021 та висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи №8406-8410 від 23.04.2021 встановлено лише ринкову вартість земельних ділянок, кожної зокрема, а не суму завданих збитків.

Крім того, необхідно зауважити, що згідно з ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ.

Проте, надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження №0000557 від 28.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, складаються виключно із ксерокопій документів.

Стороною обвинувачення суду надано частину оригіналів документів, проте не надано оригіналу Державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994, відповідно до якого вказані в обвинувальному акті земельні ділянки на момент інкримінованого кримінального правопорушення перебували у користуванні ДП «ДГ «Перемога».

Тобто, ОСОБА_4 , як директору Волинської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», стороною обвинувачення ставиться у провину те, що він, будучи службовою особою, у зв`язку із неналежним виконанням своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не перевірив відомості зазначені у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області загальною площею 1451,0674 га, які не відповідали дійсності, зокрема, що у технічній документації було зазначено, що вищевказані земельні ділянки не перебувають у користуванні державних підприємств, є землями запасу, попри те, що відповідно до державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 ці земельні ділянки перебувають у користуванні ДП «ДГ «Перемога», однак оригіналу державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 суду надано не було.

Тим самим, стороною обвинувачення не дотримано імперативних вимог ст. 99 КПК України.

Більше того, допитані в судовому засіданні свідки показали, що оригінал державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 втрачено, місце його перебування невідоме.

Крім цього, технічна документаця із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, затверджена ОСОБА_4 , також вказаного державного акта не містила, а будь-яка інформація про цей документ відсутня.

Слід зазначити, що в посадові обов`язки ОСОБА_4 не входить пошук копій відповідних державних актів, а інформація про земельні ділянки перевіряється відповідними витягами з електронної карти, після чого погоджується документацією з Держгеокадастру, що і було зроблено під час оформлення технічної документації, тобто у ОСОБА_4 при затвердженні технічної документації жодних сумнівів про її достовірність виникнути не могло і затверджена вона у встановленому порядку, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою №8560 від 31.03.2021.

Окремо суд звертає увагу на висновок відділу у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 28.10.2019 №34-3-0.28-1838/161-19 за підписом ОСОБА_8 з якого вбачається, що земельні ділянки були вільні, оскільки технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, розроблену Волинською регіональною філією ДП «Центр ДЗК», відділом погоджено.

Також, в судовому засіданні досліджено оригінал книги реєстрації державних актів на право постійного користування землею підприємств, організацій і установ №3, копія якого долучена до матеріалів судової справи (том №1, а.с. 119), який на сторінці №1 в рядку під №11 містить інформацію про видачу державного акта серії ВЛ №11 від 25.03.1994, однак суд звертає увагу на те, що вказана сторінка не прошита разом з іншими аркушами, є пошкодженою та приклеєною до журналу липкою стрічкою, що викликає сумніви про достовірність записів на вказаному аркуші.

Таким чином, суд дійшов висновку, що про існування державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 та наявності відповідного запису в книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею підприємств, організацій і установ №3 ОСОБА_4 , на час затвердження технічної документації не знав та знати не міг, оскільки така інформація була відсутня, що, в свою чергу, ставить під сумнів наявність в його діях ознак кримінальної протиправної самовпевненості (особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення) або кримінальної протиправної недбалості (особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити), що, як наслідок, виключає відповідальність за ч. 2 ст. 367 КК України.

Разом з цим, дослідженим судом висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/106-21/5791-ПЧ від 27.07.2021, на який посилається сторона обвинувачення, встановлено, що: «Підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Виконавець» договору №1 про розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 12.11.2019 (екземпляр №1 із відміткою УДКСУ у м. Луцьку Волинської області від 14.11.2019) виконаний ОСОБА_4 . Підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Виконавець» акту виконаних робіт №1 від 12.11.2019 по Договору №1 від 12.11.2019 (екземпляр №1 із відміткою УДКСУ у м. Луцьку Волинської області від 14.11.2019) виконаний ОСОБА_4 . Підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Виконавець» договору №1 про розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 12.11.2019 (екземпляр №2) виконаний ОСОБА_4 . Підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Виконавець» у графі «Директор ОСОБА_4 » додатку №2 від 12.11.2020 до Договору №1 від 12.11.2013 Протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт виконаний ОСОБА_4 . Підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Виконавець» акту виконаних робіт №1 від 12.11.2019 по Договору №1 від 12.11.2019 (екземпляр №2) виконаний ОСОБА_4 . Підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Виконавець» у графі « ОСОБА_4 » клопотання від 24.10.2019 №409/07-05 виконаний ОСОБА_4 .», однак вказані обставини не заперечуються і самим ОСОБА_4 та не підтверджують неналежне виконання останнім його службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Таким чином, поданих, на підтвердження вини ОСОБА_4 стороною обвинувачення доказів, на думку суду, не достатньо для висновку про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Докази сторони обвинувачення, що були дослідженні в ході судового розгляду, та показання представника потерпілого і свідків ні окремо, ні у своїй сукупності, жодним чином не доводять та не можуть доводити вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

Більше того, ні один із допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердив викладених в обвинуваченні обставин.

Будь-яких інших доказів, окрім тих, що були дослідженні в ході судового розгляду, які б могли прямо чи опосередковано свідчити про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення в ході судового розгляду надано не було, а відтак суд вважає, що стороною обвинувачення не було доведено вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом, тому усі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться судом на користь останнього.

Тобто стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_4 вчинив дії, які виразилися у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, оскільки жодних доказів, які б це підтверджували поза розумним сумнівом, суду не надано.

Суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази самі по собі не свідчать про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, а лише підтверджують факт виготовлення технічної документації та затвердження її обвинуваченим, чого ОСОБА_4 не заперечує, тому не є достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення щодо нього.

Докази, на які посилається прокурор на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а також інші дослідженні в ході судового розгляду письмові докази, які були безпосередньо вивчені судом, крім тих, що перелічені вище, фактично не мають доказового значення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, так як не містять фактичних даних, які б встановлювали наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Одночасно слід зазначити, що переважна більшість письмових доказів, що надані стороною обвинувачення, за своїм змістом взагалі не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення, ні зі сторони обвинувачення, ні зі сторони захисту, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними процесуальними особами. Суд звертає увагу, що долучені прокурором письмові матеріали у своїй більшості взагалі не відносяться до обставин інкримінованого ОСОБА_4 злочину, які підлягають доказуванню, та виготовлені у копіях.

З врахуванням викладеного, даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд вважає, що доводи сторони обвинувачення не знайшли свого об`єктивного підтвердження та ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, суд, проаналізувавши та оцінивши кожен доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов висновку, що обвинувачення, яке зазначено в обвинувальному акті є недоведеним, так як воно не обґрунтоване достатніми доказами, які б підтверджували винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Отже, стороною обвинувачення не надано суду, а судом не встановлено жодного доказу вчинення протиправних дій (бездіяльності) ОСОБА_4 , які полягають у неналежному виконанні ним, як службовою особою, своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них та не доведено спричинення тяжких наслідків державним інтересам внаслідок дій чи бездіяльності обвинуваченого, а також причинного зв`язку між діянням (бездіяльністю) обвинуваченого та наслідками, які, як вказує сторона обвинувачення, настали.

Разом з цим, стороною обвинувачення також не доведено наявності у діях (бездіяльності) ОСОБА_4 ні ознак кримінальної протиправної самовпевненості, ні ознак кримінальної протиправної недбалості, оскільки судом не встановлено, що обвинувачений, з огляду на те, що отримав з Держгеокадастру позитивний висновок від 28.10.2019 №34-3-0.28-1838/161-19, з якого слідує, що земельні ділянки вільні, так як технічна документація, розроблена Волинською регіональною філією ДП «Центр «ДЗК», відділом у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру у Волинській області погоджена, а в Державному земельному кадастрі відомості про наявність державного акта на право постійного користування цими земельними ділянками відсутні, передбачав чи повинен був і міг передбачати існування державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994, якого до технічної документації долучено не було і взагалі місце перебування оригіналу якого на даний час невідоме.

Вказані вище обставини свідчать про відсутність обов`язкових складових злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме об`єктивної та суб`єктивної сторони, а судом у даній справі вичерпані всі можливості по перевірці доказів та з`ясуванню будь-яких інших обставин в межах пред`явленого обвинувачення, що також і не пропонується стороною обвинувачення.

Як визначив Європейський суд з прав людини (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04), суд при оціненні доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумними сумнівом» і «таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Проте прокурор не виконав свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, щодо доведення перед судом обвинувачення за допомогою достовірних доказів, не надав беззаперечних доказів щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого йому пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 №1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …». Відповідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на положення ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Тому судовий розгляд здійснювався відповідно до вимог вказаної статті.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно роз`яснень, даних у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

В справі «Барбера, Мессегуо і Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998, Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Згідно ст. 17 КПК України, ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться лише на її користь. Таким чином, докази сторони обвинувачення не є беззаперечними, не доводять винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, поза розумним сумнівом, а тому усі сумніви тлумачаться судом на користь обвинуваченого.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

В основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумнів сумнівом.

Враховуючи наведене, суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, а саме діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість,дослідивши безпосередньо наведені вище докази сторони обвинувачення у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про наявність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

За таких обставини, суд дійшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме: неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої ст. 284 КПК України виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок. Однією із таких обставин, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, приймаючи рішення про виправдування обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд виходить із того, що його винуватість не підтверджена жодними доказами, а тому, згідно Конституції України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вони не можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповдіно до положень ст. 374 КПК України у вироку зазначається рішення щодо речових доказів і документів.

Статтею 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Проте, необхідно зазначити, що судом не вирішується доля речових доказів і документів, а також питання про скасування арешту майна, оскільки матеріали кримінального провадження №0000557 виділено з матеріалів кримінального провадження №0000010 в копіях, а оригінали відповідних постанов та ухвал знаходяться в розпорядженні органу досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000010.

Судові витрати, згідно ст. 124 КПК України, слід прийняти за рахунок держави, оскільки судом ухвалюється виправдувальний вирок.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 367 КК України та виправдати його, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Судові витрати в сумі 62 809 (шістдесят дві тисячі вісімсот дев`ять) грн. 42 коп. за проведення судової експертизи з питань землеустрою (висновок №8560 від 31.03.2021), судових оціночно-земельних експертиз (висновки №8406-8410 від 23.04.2021, №8404-8405 від 12.04.2021 та №8561, 8397-8403 від 31.03.2021) та судової почеркознавчої експертизи (висновок №СЕ-19/106-21/5791-ПЧ від 27.07.2021) прийняти за рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1