Провадження № 11-сс/4808/339/23
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2023 року про повернення заяви ОСОБА_7 в порядку ст. 206 КПК України,

за участю засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_7 в порядку ст. 206 КПК України повернуто.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що заява ОСОБА_7 не може бути предметом розгляду слідчого судді в межах вирішення питань в порядку ст. 206 КПК України.

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати і направити його заяву на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає про порушення адміністрацією УВП-12 його Конвенційних вимог у вигляді жорстокого поводження з ним, як порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Стверджує, що слідчий суддя формально розглянув його заяву, однобічно та неповно оцінив, ті обставини, які він навів у заяві.

Апелянт ОСОБА_7 заявив клопотання про безпосередню участю у судовому засіданні, колегія суддів забезпечила участь ОСОБА_7 у судовому засіданні згідно вимог ч. 2 ст. 336 КПК України, в умовах воєнного стану, в режимі відеоконференції.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне розглянути апеляційну скаргу у відсутність прокурора.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 просили задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

З аналізу ст. 206 КПК України слідує, що слідчого суддю наділено повноваженнями забезпечити додержання прав особи, за умови тримання такої особи під вартою з порушенням її прав.

Тобто за наявності у слідчого судді даних про незаконне затримання, тримання під вартою, з порушенням прав особи, яка утримується слідчий суддя зобов`язаний діяти за приписом ст. 206 КПК України.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_7 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» за вироком Апеляційного суду Рівненської області від 01 квітня 2005 року.

ОСОБА_7 в поданій заяві посилається на норми п.п.6,7 ст.206 та п.4 ст.214 КПК України.

Так, частиною 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ч.7 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Відповідно ОСОБА_7 , як засуджена особа до довічного позбавлення волі, вважається таким, що відбуває покарання, тобто, за змістом Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, не відноситься до осіб, які тримаються під вартою.

Статтею 3 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України. Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Відповідно до статті 7 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також Кримінально-виконавчим кодексом України, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

В той же час, зміст заяви не містить даних про застосування до заявника насильства. Виклад обставин заяви свідчить про можливе порушення його прав на побачення відповідно до ст. 110 КВК України.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань регламентує Кримінально-виконавче законодавство України, яке застосовується до засуджених, а виконання судових рішень визначено в розділі VIII КПК України.

Згідно пункту 13-1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Відповідно до частини 9 статті 539 КПК України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Посилання заявника на ч. 4 ст.214 КПК України є безпідставним.

Колегія суддів, вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право звернення із відповідною заявою до службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення.

За змістом ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Враховуючи наведене вище, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про повернення заяви ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене вище, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2023 року про повернення заяви ОСОБА_7 в порядку ст. 206 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5