Справа №478/1003/23 пров. 1-кп/478/89/2023
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю:секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка кримінальне провадження №0000275 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.185 КК України.

16.10.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду від 02.06.2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України - 60 днів, який обчислювати з часу винесення ухвали, тобто з 02 червня 2023 року до 31 липня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 26.07.2023 року продовжено підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, який обчислювати з часу винесення ухвали, тобто з 26 липня 2023 року до 31 серпня 2023 року включно.

Ухвалою Казанківського районного суду від 28.08.2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обчислюється з дня винесення ухвали до 26 жовтня 2023 року включно.

Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор вважає, що є всі підстави продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив продовжити відносно обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, та посилаючись на те, що його підзахисний не переховувався від органів досудового розслідування, досудове розслідування завершено і обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду, тому ризик впливу на свідків втратив свою актуальність, жодним чином не перешкоджав проведенню досудового розслідування, не має майна та заощаджень, є придатним для військової служби та має бажання її проходити, просив суд з метою проходження медичної комісії для визначення придатності до несення військової служби змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний щодо ОСОБА_4 на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши докази при розгляді даного клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначених частиною першою вказаної статті.

Згідно з положеннями ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

При вирішені питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України не зменшились.

Так, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, один з яких, пов`язаний із застосуванням насильства, які відповідно до ч.1 ст.121 та ч. 4 ст.185 КК України, караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, намагався приховати сліди злочину, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене за вказаний злочин, може ухилятись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того,вбачається наявність факту застосування фізичного та психологічного тиску з боку обвинуваченого ОСОБА_4 на свідка ОСОБА_8 , з метою зміни нею показань, що вказує на наявність ризику незаконного впливу на свідків з боку обвинуваченого.

Також, наявний ризик того, що ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та злочин, який на даний час йому інкримінується, вчинений в період не знятої та не погашеної в установленому законом порядку судимості, та, водночас, в період звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує також і те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, раніше судимий, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу.

Вказані вище обставини унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке не знизить вказані ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За такого, оскільки прокурором доведено, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, суд приходить висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим строк тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів.

Виходячи із вищевикладеного, клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 199, 331, 369-372,383,395 КПК України, суд

У х в а л и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обчислювати з часу винесення ухвали, тобто з 17 жовтня 2023 року до 15 грудня 2023 року включно.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою закінчується о 24 год. 00 хв. 15 грудня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1