Справа № 183/9618/23
№ 1-кп/183/1039/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000970 від 23.07.2022 року та за № 0001168 від 06.09.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської обл., громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.05.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

-09.02.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складення покарань з покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2020 до відбуття остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Зарахувати з 24.07.2017 по 26.07.2018, з 09.04.2019 по 20.05.2020 на підставі ч.5 ст.72 КК України,

-18.04.2022 року ухвала Дніпровського апеляційного суду: вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 в частині призначення покарання змінити. Вважати засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань з покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2020 до відбуття остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Зарахувати частково відбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2020 у відповідності до ч.5 ст.72 КК України. Зарахувати з 24.10.2017 по 26.07.2018, з 09.04.2018 по 20.05.2020, в іншій частині залишити без змін,

-19.04.2022 звільнився з Дніпропетровського УВП №4 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідно до Указу Президента України №254/2023 від 19 травня 2023 року продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

19 липня 2023 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився біля будинку №32 по вулиці Гетьманській в м. Новомосковська Дніпропетровської області, де біля вказаного будинку лавочці спав його знайомий ОСОБА_5 . Побачивши це, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та помітив у нього в правій кишені шортів мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11 4/128», IMEI1: НОМЕР_1 ». В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме, вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_5 , та взяв до своїх рук з кишені штанів останнього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11 4/128», IMEI1: НОМЕР_1 , вартістю 3500 гривні 00 копійки.

Після чого, ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення пішов, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3500 гривні 00 копійки (далі Епізод № 1).

Таким чином за Епізодом № 1 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім того, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідно до Указу Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

26 серпня 2023 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився біля будинку №42 по вулиці Гетьманській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, де біля вказаного будинку за столом на лавочці вживав спритні напої разом із ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_6 заснув та поруч на лавці лежить його мобільний телефон марки «Samsung Galaxy MS2 SG 128Gb, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 ». В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, a саме вищевказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій прямий, злочинний умисел, перебуваючи у вказаний час місці, в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_6 , та викрав з лавки, де спав останній, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M52 5G 128Gb, imeil: НОМЕР_2 . imei2: НОМЕР_3 », вартістю 7403 гривні 33 копійки, що належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення пішов, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7403 гривні 33 копійки (далі Епізод № 2).

Таким чином за Епізодом № 2 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ..

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за:

- Епізодом № 1 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- Епізодом № 2 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому в обвинувальному акті зазначене щире каяття.

В постанові від 15 листопада 2021 р. у справі № 199/6365/19 Верховний Суд зробив висновок про те, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення у справі що розглядається вчинені обвинуваченим 19 липня та 26 серпня 2023 р.

Також судом встановлено, що обвинувачений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2020 р. обвинувачений був визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України. Ці кримінальні правопорушення вчинені 13 лютого, 27 лютого, 12 березня, 16 березня, 01 квітня, 05 квітня, 08 квітня серпня 2019 р.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 р. (зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду) обвинувачений ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Ці кримінальні правопорушення вчинені в період з 01 вересня по 03 вересня 2016 р., 02 лютого, 25 липня, 05 вересня 2017 р.

Отже, обвинувачений після вчинених в 2016 р., 2017 р., 2019 р. кримінальних правопорушень не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці та не прийняв для себе рішення більше не вчиняти кримінальних правопорушень та вчинив нові кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного суд не визнає щире каяття обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставинами, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив кримінальних правопорушень.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітнього сина, на обліку лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, відсутність пом`якшуючої та наявність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд дійшов наступного.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2020 р. обвинувачений ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України та йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Зазначена судимість не знята та не погашена.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 р. (зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду) обвинувачений ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Зазначена судимість не знята та не погашена.

Маючи не зняті та непогашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі і проти власності, обвинувачений на шлях виправлення не став та знову вчинив злочини проти власності.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачений систематично вчиняє злочини проти власності, що свідчить про його високу суспільну небезпечність та відсутність переконань, направлених на дотримання законів України, про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченого та стійке небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

Наведене характеризує обвинуваченого як суспільно небезпечну особу.

Таким чином для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, суд не находить підстав.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання не має.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу його добровільного з`явлення до установи виконання покарань для відбування покарання, або з часу його затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на корить держави витрати на проведення експертизи в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M52 5G 128Gb», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у останнього та вважати переданими за належністю;

- товарний чек № 1/623 392 від 10.03.2023 р., коробку білого кольору для мобільного телефону, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11 4/128», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити у останнього та вважати переданими за належністю;

- компакт диск «Titanium» із відеозаписом з камери відео спостереження, розташованої в приміщенні ломбарду «Імперіал», що розташований за адресою Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 15 за 26.08.2023 р., «Специфікація до договору фінансового кредиту, закладу «Договір DNZ-96.103143/0» на ім`я ОСОБА_8 , договір DNZ-96.102225/0 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1