Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на визначений строк щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 29.05.2018 року за ст. 87, п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1,6 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, належного йому на праві власності. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.04.2019 року вказаний вирок залишено без змін. 20.05.2020 року Постановою Верховного суду вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 29.05.2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16.04.2019 року залишено без змін. Початок строку відбування покарання з 02.08.2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на визначений строк.

Своє рішення колегія суддів мотивувала тим, що відповідно до ст.82 КК України засуджений на час розгляду клопотання не набув правових підстав для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, оскільки відбув лише 9 років покарання від призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 29.05.2018 року.

Засуджений в поданій апеляційній скарзі вважає ухвалу суду надто суворою та такою, що суперечать основам положень Конституції України, КПК України, рішенням Конституційного суду України №1-7/99 та №1-3/2000, рішенню ЄСПЛ «Веренцов проти України» від 11.04.2013 року, а також постанові №13 Пленуму ВССУ від 19.12.14 року. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги його посилання на рекомендації та стандарти ООН, аргументи на основі «Нельсонських правил» та резолюції «Генеральної Асамблеї ООН». Зазначає, що покарання у виді довічного позбавлення волі та умови його виконання, враховуючи його бездоганну репутацію та відсутність судимостей, серйозно впливає на нього та його двох малолітніх дітей, яким потрібна його турбота та підтримка.

Наголошує, що раніше проходив службу в Харківському мобільному госпіталі в/ч НОМЕР_1 у відділенні реанімації, анестезіології та інтенсивної терапії в якості рядового анестезіолога, що, на його думку, підкреслює його здатність та бажання служити суспільству і турбуватися про здоров`я інших людей. Крім того, звертає увагу суду на відсутність хорошої медицини щодо надання медичної допомоги та стоматолога-протезиста, що наносить непоправну шкоду його здоров`ю.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Вказує, що суд послався на норми українського законодавства, яке хоч формально і передбачає можливість заміни невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке, проте не містить дієвого механізму реалізації засудженим до довічного позбавлення волі можливості заміни покарання на більш м`яке. Наголошує, що норми українського законодавства, можливості його реалізації не співпадають з практикою Європейського суду з прав людини та положеннями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в частині застосування національними судами до осіб покарання у виді довічного позбавлення волі без можливості перегляду справи з подальшим звільненням від покарання, заміни покарання більш м`яким.

У зв`язку з викладеним засуджений та його захисник просять скасувати ухвалу суду від 23 серпня 2023 року та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання засудженого, замінити протиправне покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на визначений строк та зарахувати відбутий термін покарання в покарання у виді позбавлення волі на визначений строк.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який покликався на допущення судом істотних порушень та просив апеляційні скарги задовольнити частково, а клопотання засудженого повернути на новий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 29.05.2018 року за ст.187, п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1,6 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, належного йому на праві власності.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.04.2019 року вказаний вирок залишено без зміни.

20.05.2020 року Постановою Верховного суду вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 29.05.2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16.04.2019 року залишено без змін.

Вирок набрав законної сили 16.04.2019 року. Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з 02.08.2016 року. На день звернення до суду із вказаним клопотанням засуджений відбув більше 9 (дев`яти) років від призначеного покарання.

На даний час із 21.04.2022 року ОСОБА_6 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що колегія суддів місцевого суду не в повній мірі дотрималася вказаних вимог КПК України, що потягло за собою ухвалення незаконного рішення.

Згідно із ч.5 ст.124 Конституції України та ч.1 ст.11 Закону від 7 лютого 2002 р. № 3018-ІІІ «Про судоустрій України», судове рішення ухвалюється іменем України, завдяки чому воно сприймається як воля держави, а вирок, зокрема, визнається засудженим як правова оцінка державою його діяння.

Як вбачається з матеріалів справи, вирок, за яким ОСОБА_6 було засуджено до довічного позбавлення волі, набрав законної сили після перегляду його в апеляційному порядку 16.04.2019 року, скасований ніким не був, отже є законним та чинним, тобто обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Проте, обґрунтовуючи оскаржену ухвалу, місцевий суд, зокрема, у вступній та резолютивній частині ухвали зазначив, що покарання у виді довічного позбавлення волі призначене «неправосудним рішенням суду», тобто колегія Рівненського міського суду Рівненської області констатувала, що якесь з рішень, а саме: вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 29.05.2018 року, ухвала Харківського апеляційного суду від 16.04.2019 року чи Постанова Верховного суду від 20.05.2020 року є «неправосудним».

Стверджуючи даний факт, суд першої інстанції порушив вимоги Конституції і законів України, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, приймаючи рішення за клопотанням засудженого, колегія суддів місцевого суду процитувала вимоги, зазначені в клопотанні засудженого, однак, згідно правил українського правопису в даному випадку цитата повинна була братися в лапки. Не зробивши це, суд засвідчив "неправосудність" рішення, яким ОСОБА_6 засуджено до довічного позбавлення волі, у зв`язку з чим вийшов за межі своїх повноважень.

Колегія суддів вважає такі порушення, допущені судом першої інстанції, істотними, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Внаслідок скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості щодо розгляду апеляційних вимог засудженого та його захисника і вони підлягають перевірці при новому судовому розгляді кримінального провадження.

Під час нового розгляду кримінального провадження необхідно усунути порушення вимог кримінального процесуального закону, які стали підставою для скасування ухвали суду та призначення нового судового розгляду, перевірити всі доводи поданих апеляційних скарг, надати їм належну правову оцінку та, з урахуванням всіх обставин, ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

З огляду на викладене, апеляційні скарги засудженого та його захисника підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на визначений строк скасувати та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2