УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001079, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001079, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна, а саме, на: грошові кошти в розмірі 11 616 501 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528), за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 43, а саме: НОМЕР_1 (долар США); НОМЕР_1 (українська гривня).

Клопотання мотивоване тим, що Другим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001079 від 19.05.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «СХІДЗАХІД» (), систематично протягом 2019 -2021 років проводили операції по формуванню схемного податкового «кредиту» від підприємств з ознаками «ризиковості» та «транзитності», що надало змоги останнім в подальшому незаконно отримати державне відшкодування.

Керівником та засновником даного підприємства є ОСОБА_4 , а також засновником є ОСОБА_5 .

Проведеним оглядом податкових накладних ТОВ «СХІДЗАХІД» (), встановлено ряд підприємств з ознаками «ризиковості» та «транзитності» в ланцюгах постачання, а саме: ТОВ «АБМ-Експорт» (), ТОВ «ЛЬВІВСЬКА М`ЯСНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН» (), ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «АГРО-АЛЬЯНС» (), ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «МІТ ТРЕЙД» (), ПрАТ «АГРО-ПРОДУКТ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ СВІЖОГО М`ЯСА» (), ТОВ «БІФ АГРО» ().

Як зазначає прокурор в своєму клопотанні, що вказані обставини найшли своє підтвердження у висновку спеціаліста № 30/11/22-2 від 30.11.2022, згідно якого встановлено, що службовими особами ТОВ «СХІДЗАХІД» за період 2019-2021 систематично проводились операції по завищенню податкового кредиту з ТОВ «АБМ-Експорт» (), ТОВ «ЛЬВІВСЬКА М`ЯСНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН» (), ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «АГРО-АЛЬЯНС» (), ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «МІТ ТРЕЙД» (), ПрАТ «АГРО-ПРОДУКТ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ СВІЖОГО М`ЯСА» (), ТОВ «БІФ АГРО» () в ланцюгу постачання яких встановлено проведення безтоварних операцій, які надали змогу ТОВ «СХІДЗАХІД» штучно завищувати податковий кредит з податку на додану вартість. Вказані дії посадових осіб ТОВ «СХІДЗАХІД» спричинили завищення податку на додану вартість у розмірі 11 616 501 грн. за 2019 - 2021 роки.

Також проведеним оглядом податкових накладних ТОВ «СХІДЗАХІД» () по фінансово-господарських взаємовідносинах з вищевказаними суб`єктами господарської діяльності встановлено факти недостовірного внесення відомостей службовими особами ТОВ «СХІДЗАХІД» стосовно транспортних засобів, якими здійснювалася поставка сировини, зокрема не вірно зазначено державні номерні знаки, та/або державні номерні знаки причепів до транспортних засобів, або зазначають державні номерні знаки, які на той час були закріпленими за іншими легковими автомобілями та не могли перевозити той вантаж у тих об`ємах, що вказується у документах, також зазначено водіїв, які не мають або на час поставки не мали відповідної категорії водійського посвідчення і не могли керувати вантажними автомобілями та інше, що підтверджує факт штучного завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Таким чином, вище вказані дії службових осіб ТОВ «СХІДЗАХІД» () спричинили незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом відшкодування з державного бюджету України на загальну суму 8 761 135 грн, за начебто проведені операції з підприємствами, які мають ознаки «транзитності» та «фіктивності».

Крім цього, незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом відшкодування ПДВ з державного бюджету України ТОВ «СХІДЗАХІД» () підтверджується аналітичним продуктом складеним за результатом проведеного аналітичного дослідження фінансового господарської діяльності ТОВ «СХІДЗАХІД» () за період з 01.01.2019 по 31.12.2021.

В рамках кримінального провадження ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.08.2023 у справі №761/30161/23 та від 06.10.2023 у справі №761/36649/23 на грошові кошти в розмірі 11 616 501 грн, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» () накладено арешт.

Однак, за результатом проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що службовими особами ТОВ «СХІДЗАХІД» () в обхід попередньо накладених арештів на банківські рахунки даного підприємства та з метою продовження здійснення незаконної фінансово господарської діяльності відкрито розрахункові рахунки, у АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528), за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 43, а саме: НОМЕР_1 (долар США); НОМЕР_1 (українська гривня).

Відтак, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих у вищеперерахованих банківських установах можуть бути приховані, відчужені та перетворені особами причетними до вчинення правопорушення, оскільки набуті шляхом реалізації схеми ухилення від сплати податків, зборів, обов`язкових платежів.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 від 18.12.2023 грошові кошти у сумі 11 616 501 грн., які знаходяться на банківських рахунках, належних ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на нього арешт.

Також прокурор в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника майна та зацікавлених осіб для попередження можливості відчуження вказаного майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Так, у провадженні Другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження №0001079 від 19.05.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 962 Кримінального кодексу України.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 від 18.12.2023 грошові кошти у сумі 11 616 501 грн., які знаходяться на банківських рахунках, належних ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 1591, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 2091, 210, частинами першою і другою статей 212, 2121, частиною першою статей 222, 229, 2391, 2392, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 3631, 3641, 3652 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на майно, а саме на: грошові кошти у сумі 11 616 501 грн., які знаходяться на банківських рахунках, належних ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528).

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, а також можливої спеціальної конфіскації.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Також, з метою забезпечення дієвості арешту, як заходу кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати службових осіб банківської установи АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528) письмово повідомити Офіс Генерального прокурора про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001079, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 11 616 501 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528), за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 43, а саме:

- НОМЕР_1 (долар США);

- НОМЕР_1 (українська гривня).

Заборонити службовим особам ТОВ «СХІДЗАХІД» () іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на рахунках, відкритих в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528), крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати.

Зобов`язати службових осіб банківської установи АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528) письмово повідомити Офіс Генерального прокурора про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення Ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1