У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про продовження строку дії обов`язків відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачева, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання про продовження строку дії додаткових обов`язків відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 17.08.2023 о 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачево, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

18.08.2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб, тобто до 13.10.2023 року включно.

Ухвалою слідчої судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 від 03.10.2023 частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , яке подано в рамках кримінального провадження №0001672 від 11.08.2023.

Вказаною ухвалою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2023 залишено без змін, визначено розмір застави та перелік додаткових обов`язків, які будуть покладені на ОСОБА_5 , за умови внесення застави.

Як стверджується у клопотанні, заставу, визначену ухвалою слідчої судді, ОСОБА_5 сплатив, при цьому строк дії обов`язків спливає 13.10.2023.

У свою чергу, 10.10.2023 до Ужгородського міськрайонного суду було скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001672 від 11.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Водночас актуальність покладених на ОСОБА_5 обов`язків продовжує бути і надалі.

З метою запобігання передбачених ст. 177 КПК України ризиків, виникла необхідність у продовженні строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник потерпілого, обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора не заперечили.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, зважаючи на таке.

18.08.2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб, тобто до 13.10.2023 року включно.

Ухвалою слідчої судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 від 03.10.2023 частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , яке подано в рамках кримінального провадження №0001672 від 11.08.2023.

Вказаною ухвалою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2023 залишено без змін, визначено розмір застави та перелік додаткових обов`язків, які будуть покладені на ОСОБА_5 за умови внесення застави.

З обставин клопотання вбачається, що визначену ухвалою слідчої судді заставу ОСОБА_5 сплатив; обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001672 від 11.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 скеровано до суду.

Між тим, відомостей про призначення підготовчого засідання матеріали клопотання не містять.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини 4 статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною 6 статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

У свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання регламентується статтею 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь (ч. 3 ст. 314 КПК України).

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Слідчий суддя з`ясував, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 скеровано до суду для розгляду кримінального провадження по суті.

Між тим, відомості про призначення підготовчого засідання у даному кримінальному провадженні відсутні, а строк дії додаткових обов`язків спливає 13 жовтня 2023 року, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора на даному етапі віднесено до повноважень слідчого судді.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За змістом приписів ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У вимірі обставин цього клопотання слідчий суддя звертає увагу на те, що на зміну підозри ОСОБА_5 висунуто обвинувачення, перевірка обґрунтованості якого являється прерогативою суду, який здійснюватиме розгляд кримінального провадження по суті.

Відтак з огляду на стадійність кримінального провадження слідчий суддя не може перевіряти обґрунтованість обвинувачення.

Слідчий суддею з`ясував, що 18.08.2023 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесяти) днів, а саме до 13.10.2023 включно без визначення розміру застави.

Підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 стали обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

У подальшому 03.10.2023 слідчий суддя, задовольняючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, виходила з того, що ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоч і зменшились, однак, продовжують існувати.

Водночас, постановляючи ухвалу від 03.10.2023, слідчий суддя дійшла висновку про можливість визначення застави з огляду на інформацію про особу обвинуваченого, обставини інкримінованого йому злочину, вагомість наявних доказів, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, його репутацію, майнового стану, зменшення окремих ризиків, вжиття заходів щодо матеріального відшкодування шкоди дружині потерпілого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Слідчий суддя, вирішуючи клопотання про продовження строку дії додаткових обов`язків, зауважує, що ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати. Протилежного матеріали клопотання не містять.

У цьому контексті слідчий суддя вказує на те, що санкція кримінального правопорушення, вчинення якого інкриміновано ОСОБА_5 , передбачає допустимість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто за правилами статті 12 КК України кримінальне правопорушення, детерміноване ч. 2 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.

Слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Із урахуванням того, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває дотепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу. Спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Поряд із цим, стороною захисту не заперечується той факт, що ОСОБА_5 має відповідні документи по системі «Шлях», які надають можливість перетину державного кордону України в умовах обмежень, наявних під час дії воєнного стану.

Висновок про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зумовлюється тим, що ОСОБА_5 обізнаний зі змістом показань свідків, а тому може впливати на них з метою зміни ними викриваючих показань.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід також враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Крім того, як було встановлено слідчим суддею, версія сторони обвинувачення про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ґрунтується, зокрема, на результатах експертного дослідження, а тому ризик впливу на експерта за відсутності дієвого запобіжного заходу є реальним.

Вказуючи про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходила з того, що ОСОБА_5 може, зокрема, підшукувати свідків, які можуть дати неправдиві показання на його користь. Відомостей про зменшення означеного ризику в судовому засіданні у даному випадку також не встановлено.

Одночасно зі встановленням обставин, що зумовлюють існування ризиків за ст. 177 КПК України, чинне законодавство зобов`язує слідчого суддю перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина 1 ст. 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що продовження строку дії обов`язків відповідатиме характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Крім того, слідчий суддя враховує процесуальну позицію обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, тобто підозрюваний погодилися із вимогами клопотання про продовження строку дії додаткових обов`язків.

За таких обставин слідчий суддя, беручи до уваги зміст принципу змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбачених цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, доходить до переконання про обґрунтованість клопотання.

Підсумовуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 194, 199, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про продовження строку дії обов`язків задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строк дії обов`язків, визначених ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2023 у справі №308/14076/23, строком на 2 місяці, тобто до 11.12.2023, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1