Номер провадження 1-кп/404/554/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002615 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мар`янівка Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з професійною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 17.08.2023 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.345 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 рухалися по тротуару поруч із зупинкою громадського транспорту «Студмістечко» по просп.Університетському в м. Кропивницькому, де побачили ОСОБА_7 . Розуміючи те, що у ОСОБА_7 може бути майно, яке становить матеріальну цінність, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, заздалегідь розподіливши між собою ролі, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 один удар в область лівої сторони обличчя, від якого останній впав на землю на спину, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в момент спричинення. Надалі ОСОБА_4 наніс три удари руками в область живота ОСОБА_7 , який у цей момент лежав на спині. У цей час ОСОБА_3 шляхом ривка вирвав з лівої руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9С 2/32 GB Midnight Gray», вартістю 1657 грн 50 коп.

Надалі ОСОБА_3 , тримаючи мобільний телефон в руках, разом з ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, відкрито викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1657 грн 50 коп.

Вказаними діями як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.

Крім того, 18.09.2023 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 перебували на розі вулиць Героїв-рятувальників та Академіка Корольова у м.Кропивницькому, де у цей час побачили ОСОБА_8 , у якого на плечі була сумка чорного кольору. Розуміючи те, що у сумці, належній ОСОБА_8 , може бути майно, яке становить матеріальну цінність, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник спільний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, заздалегідь розподіливши між собою ролі, ОСОБА_3 підійшов ззаду до ОСОБА_8 з проханням надати цигарку, на що останній відмовив. Надалі ОСОБА_3 ззаду впритул підійшов до ОСОБА_8 , обхвативши останнього за тулуб руками, підняв його та кинув на землю, застосувавши до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я. У подальшому, під час того як ОСОБА_3 тримав руками ОСОБА_8 в положенні лежачи на землі на спині, ОСОБА_4 шляхом ривка заволодів чоловічою сумкою марки «Baliford 356-3» чорного кольору вартістю 475 грн. 25 коп., у якій знаходились: гаманець чоловічий «Piroyce» коричневого кольору вартістю 390 грн 00 коп.; грошові кошти в загальній сумі 500 грн купюрами номіналом по 50 грн кожна; а також чохол для окулярів темно-коричневого кольору з окулярами для корекції зору; банківська картка АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 ; посвідчення водія, свідоцтво про закінчення навчання та медична довідка, належні ОСОБА_8 , які для ОСОБА_8 матеріальної цінності не становлять.

Надалі ОСОБА_4 , тримаючи зазначену вище сумку в руках, разом з ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, відкрито викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1365 грн 25 коп.

Вказаними діями як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що за обставин, часу та місця, які вказані в обвинуваченні, за попередньою змовою із ОСОБА_4 учинив відкрите викрадення майна, належного потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, жалкує про вчинене, просить суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що за обставин, часу та місця, які вказані в обвинуваченні, разом із ОСОБА_3 учинив відкрите викрадення майна, належного потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, жалкує про вчинене, просить суворо не карати.

Під час судового розгляду судом з`ясовано, що обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у судовому засіданні надають показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнають провину у вчиненні кримінальних правопорушень. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальні провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікуючи дії кожного з них:

- за першим епізодом - за ч.4 ст.186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

- за другим епізодом - за ч.4 ст.186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також характер та ступінь участі кожного з обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, офіційно не працює, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, осудний, відомості про перебування на обліках в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги відсутні, раніше не судимий.

Як особа ОСОБА_4 характеризується позитивно, офіційно не працює та неодружений, осудний, відомості про перебування на обліках в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги відсутні, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину обвинуваченим вчинення кримінальних правопорушень за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який з корисливих мотивів вчинив два епізоди умисних корисливих тяжких злочинів, раніше не судимий, непрацевлаштований, неодружений, осудний, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 тільки в умовах ізоляції від суспільства у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.186 КК України, з його реальним відбуванням, а тому підстави для застосування положень ст.75 КК України не встановлені.

При цьому, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та наявність на утриманні малолітньої дитини, та, крім цього, враховуючи дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, враховуючи його молодий вік, оскільки він характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, жалкував та просив вибачення за скоєне, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, призначити ОСОБА_3 основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.186 КК України, на строк, необхідний для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини та підстави, у тому числі визначені ст.178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду і ухилення від правосуддя неможливе у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу аніж цілодобовий домашній арешт.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який з корисливих мотивів вчинив два епізоди умисних тяжких злочинів під час іспитового строку протягом двох місяців після засудження, непрацевлаштований, неодружений, осудний, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 тільки в умовах ізоляції від суспільства у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.186 КК України, з його реальним відбуванням, а тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені. При цьому суд, беручи до уваги всі обставини, які пом`якшують покарання, призначає покарання на мінімальний строк.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини та підстави, у тому числі визначені ст.178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду і ухилення від правосуддя неможливе у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених у рівних частках на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні для проведення експертиз, розмір яких складає 3107 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили застосувати домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили застосувати домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , без дозволу прокурора або суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 1553 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 1553 грн. 50 коп.

Речові докази:

- оптичні диски, фотознімки коробки від мобільного телефону та гарантійного талону (т.1 а.п.45) - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон (т.1 а.п.61) - залишити потерпілому ОСОБА_7 ;

- сумку чоловічу, гаманець, чохол для окулярів, блістери з таблетками, банківську картку, посвідчення водія (т.1 а.п.133) - залишити потерпілому ОСОБА_8 .

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1