Справа № 350/784/20
Провадження № 11-кп/4808/66/24
Категорія ч.1 ст.286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2023 року про продовження строку тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2023 року продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 січня 2023 року включно .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить взяти суд до уваги, що він являється опікуном своєї бабусі ОСОБА_10 . Також мама інвалід 2-гої групи.

Покликається на те,що свідки на судові засідання не з`являються, ризики та доводи прокурора відносно нього не міняються і не обґрунтовуються, зазначає,що вчинив помилку на цілодобовому домашньому арешті, в чому кається. Зобов`язується не порушувати умови домашнього арешту та своєчасно з`являтися по першому виклику в судові засідання.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник просили задовольнити апеляційну скаргу;

- прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою. Стверджує, що судовий розгляд проводиться протягом тривалого часу з об`єктивних причин та на даний час наближається до закінчення.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали контрольного провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що на розгляді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_8 ' у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 , ч.1 ст.263 КК України.

04 листопада 2023 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких і особливо тяжких злочинів, за які відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наявні і продовжують існувати, зокрема ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки після отримання додатків до клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу йому будуть відомі анкетні дані та адреси проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення,оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2023 року задоволено клопотання прокурора та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначення застави.

Також, суд першої інстанції враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 а також те, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, а також громадської безпеки, які відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, яким спричинено ушкодження здоров`я потерпілих.

Розглядаючи клопотання прокурора, суд першої інстанції врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які не відпали і не зменшилися. Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів змінилися, та відповідно вони зменшились, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування продовжують існувати, що виправдовує тримання ОСОБА_8 під вартою та унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Колегія суддів бере до уваги, що 01 липня 2022 року ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області обвинуваченому ОСОБА_8 було змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю. Проте, як вбачається з листа начальника відділення поліції №2 (с. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 21 липня 2022 року, що ОСОБА_8 пошкодив ремінець трекера, порушив покладені на нього судом процесуальні обов`язки, без дозволу суду покинув місце свого проживання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2023 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрано до 14 січня 2023 року включно, що значно обмежує можливості суду апеляційної інстанції у вирішанні питання щодо обрання запобіжного заходу. Зокрема, на даний час обвинувачений перебуває під вартою на підставі іншого судового рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на те, що рішення апеляційного суду щодо розгляду питання про законність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, кримінальне провадження щодо якого розглядається по суті судом першої інстанції, не повинно виглядати як втручання у порядок розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та створювати перешкоди суду в організації ефективного судового розгляду у розумні строки.

Колегія суддів неодноразово вказувала на те, що розгляд апеляційним судом скарг на продовження строку тримання під вартою повинен забезпечити незалежність та об`єктивність суду, який розглядає провадження і не повинен виглядати як намагання втрутитись у цей процес та вплинути на його результати.

Разом з тим, колегія суддів не може не звернути увагу на тривалість розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, оскільки це дає підстави вважати, що судом не повною мірою вживаються передбачені законом заходи щодо розгляду кримінального провадження у розумні строки.

Так, недотримання строків розгляду кримінальних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Колегія суддів звертає увагу на те, що розумним, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що тривалість розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції безумовно впливає на питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, національним законодавством не передбачена можливість зміни запобіжного заходу внаслідок тривалого перебування обвинуваченого під вартою та порушення судом розумних строків розгляду кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що судова практика Європейського Суду з прав людини свідчить про необхідність врахування тривалості перебування обвинуваченого під вартою при вирішанні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі, «якщо залишається єдина підстава для обґрунтування тримання під вартою, яка полягає в тому, що існує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від здійснення правосуддя і, таким чином, не з`явитись в судове засідання, він повинен бути звільнений з-під варти, якщо є можливість заручитися гарантіями явки в судове засідання» (Мерабішвілі проти Грузії)

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419,422-1КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5