Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/3723/23

Провадження № 1-кп/635/289/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника- ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 18 травня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

Судом встановлено, що 17.05.2023, приблизно о 18:30, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_6 , який знаходився біля будинку по АДРЕСА_1 на грунті виниклих неприязнених стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник раптовий, злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості малолітній потерпілій.

В подальшому, з метою реалізації свого раптового злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, тримаючи ОСОБА_4 правою рукою за волосся, вдарив її головою та тілом об металеві ворота вказаного домоволодіння та наніс їй два удари долонею лівої руки по правій і лівій половині обличчя. Після чого, тримаючи правою рукою за волосся схопив, лівою рукою за ліве передпліччя та штовхнув.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_6 спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_4 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-737/2023 від 19.05.2023 синці на обличчі, лівій руці та тулубі, що відноситися до легких тілесних ушкоджень згідно п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Судом встановлені обставини вчиненого даного кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені органом досудового розслідування.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд враховуючи повне визнання ОСОБА_6 своєї вини, щиросердного каяття, відсутності обтяжуючих обставин призначити покарання за частиною 1 статті 125 КК України у виді штрафу.

Законний представник потерплої ОСОБА_5 не заперечував щод розгляду криминального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України. Процесуальні наслідки визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження на підставі частини 3 статті 349 КПК України роз`яснені та зрозумілі.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що 17 травня 2023 року, приблизно о 18:30 годині знаходився біля будинку по АДРЕСА_1 , попросив малолітню ОСОБА_4 та хлопчика, що стояв з нею відкрити калитку, на що вона відповіла йому нецензурною лексикою, у зв`язку з чим у нього виник раптовий злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості малолітній потерпілій. Він схопив ОСОБА_4 правою рукою за волосся та вдарив її головою та тілом об металеві ворота та наніс їй удари, після чого остання втекла.

Щодо доказів на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Суд бере до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини справи. Судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, пересвідчившись в добровільності позиції обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 та стосуються процесуальних питань, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання та мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, має повну середню освіту, одружений, офіційно не працює, є пенсіонером, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, керуючись вимогами статті 65 КК України, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» поряд з наведеними вище даними про його особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченої до вчиненого та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді штрафу та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України за якою він обвинувачується.

Щодо вирішення процесуальних питань

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вирокусуд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 349, 369, 370, 373, 374,394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого частиною 2 статті 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_7