В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001306 від 02 вересня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 18 лютого 2005 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;.

2. 08 червня 2010 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;

3. 15 вересня 2015 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;

4. 22 червня 2016 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

5. 03 серпня 2016 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця, позбавлення волі;

6. 15 вересня 2015 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;

7. 26 липня 2019 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 20 січня 2023 року у зв`язку з відбуттям призначеного терміну покарання,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2023 року близько 22 години ОСОБА_3 перебував біля житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Маючи умисел на незаконне проникнення до приміщення, усвідомлюючи, що порушує недоторканість права власності, порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість іншого володіння особи, без дозволу власника та користувача приміщення, вважаючи, що у приміщенні відсутні будь-які особи, оглянувшись та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, ОСОБА_3 став на підвіконня та шляхом віджиму металопластикового вікна, незаконно проник до приміщення № 244, де знаходився близько 30 хвилин, після чого був виявлений працівниками поліції.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим, прокурором був скерований до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , про те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснені положення ч. 2 ст. 301 КПК України про обмеження права апеляційного оскарження та він погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акту долучені матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Також до обвинувального акту долучена письмова заява потерпілого ОСОБА_5 , про те, що він не заперечує щодо розгляду обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний із розглядом обвинувального акту за його відсутності, що підтверджує адвокат ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 не заперечує проти такого розгляду, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому проступку, активно сприяв органам досудового слідства у розкритті кримінального правопорушення, раніше не судимий, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра не перебуває, потерпілий не має до ОСОБА_3 будь-яких претензій матеріального характеру.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального провадження.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, не має постійного заробітку, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу та виправних робіт.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Даний вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня початку відбування покарання за цим вироком, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня початку відбування покарання за цим вироком, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: фрагмент сліду взуття, який запакований до паперового конверту, який відповідно до квитанції № 04-01306, зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1