КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на 60 днів з 18 вересня 2023 року по 16 листопада 2023 року, та визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496200 грн. -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на 60 днів з 18 вересня 2023 року по 16 листопада 2023 року.

Рішення суду мотивовано тим, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з мірою можливого покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Окрім того, суд з огляду на обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, враховує ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, запобігти існуванню ризику впливу на свідків, допит яких, враховуючи стадію розгляду справи, у даному кримінальному провадженні ще незавершений.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у цій конкретній справі вказані обставини виправдовують обмеження права обвинуваченого ОСОБА_6 перебувати на волі, в матеріалах провадження відсутні та під час судового засіданні не здобуті достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне.

Також, суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть в цій конкретній справі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року у справі №369/10682/20 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у продовжені строку тримання під вартою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002578 та обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт в нічний час доби.

Вважаючи ухвалу суду від 18.09.2023 року незаконною, необґрунтованою та немотивованою, захисник вказує на те, що стороною обвинувачення не доведено жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, захисник указав про відсутність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки сторона обвинувачення та суд посилаються лише на суворість покарання, а інші обставини, а саме, відсутність судимостей, наявність житла, сім`ї, неповнолітньої дитини, сталість соціальних зв`язків, взагалі не беруть до уваги.

Окрім цього, захисник вказує на відсутність такого ризику як можливість незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпілий (брат загиблого) вже дав показання в судовому засіданні, зі свідків, які б могли дати показання саме по обставинах скоєння злочину, не допитаним залишився тільки один, місцезнаходження якого не можуть встановити навіть правоохоронні органи за дорученням суду.

Також захисник вважає припущенням сторони обвинувачення про наявність ризиків в тому виді, в якому вони зазначені в клопотанні, та абсолютно не доведені стороною обвинувачення.

Окрім цього, захисник звертає увагу на той факт, що його підзахисний перебуває під вартою з моменту затримання 16 червня 2020 року, тобто вже більше ніж три роки та три місяці, разом з необґрунтовано визначеним розміром застави, в майже пів мільйона гривень.

Тому, на думку захисту, обраний до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 496200 грн. є занадто суворим, а сума застави є непомірно великою сумою для обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021, у зв`язку з відсутністю клопотання захисника про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок викладений в ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого переховуватись від суду, впливати на свідків, допит яких ще не завершений ґрунтується на досліджених у суді матеріалах кримінального провадження оскільки, як вважає суд, ризики встановлені при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою є реальними та не зменшились.

Доводи апелянта про те, що стороною обвинувачення не було надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, є необґрунтованими, оскільки у клопотанні прокурора зазначено, що ризик переховування від суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо підвищують ризик переховування від суду.

Ризик переховування від суду, зазвичай, враховується при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В матеріалах провадження відсутні будь-які дані про те, що з моменту обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказаний ризик зменшився чи зник, тому суд першої інстанції з огляду на конкретні обставини інкримінованого обвинуваченому особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, обґрунтовано визнав існуючим ризик переховування від суду.

Отже, доводи захисника про відсутність ризику переховування від суду є безпідставними.

Що стосується доводів захисника про відсутність ризику впливу на потерпілого, то колегія суддів зауважує, що під час розгляду клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою судом такий ризик не враховувався.

Проте, суд першої інстанції обґрунтовано визнав існування ризику впливу на свідків, які ще не допитані у цьому кримінальному провадженні. При цьому та обставина, що правоохоронні органи за дорученням суду не можуть встановити місцезнаходження свідка, не є підставою для висновку про зменшення чи зникнення ризику впливу на такого свідка, як це трактує в апеляції захисник.

Посилання в апеляції захисника на те, що суд не врахував наявність у обвинуваченого гарантованого місця проживання та наявність сталих соціальних зв`язків за місцем проживання є безпідставним, оскільки суд врахував вказані обставини та зазначив, що наявність у обвинуваченого гарантованого місця проживання та сталих соціальних зв`язків за місцем проживання не спростовують наявні у справі ризики.

Стосовно доводів захисника щодо розміру застави, який є непомірно великою сумою для обвинуваченого, то колегія суддів враховує те, що застава у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року, що становить 496200 гривень,була визначена ухвалою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року, а суд першої інстанції, враховуючи встановлені у справі ризики, дані про особу обвинуваченого та тяжкість вчиненого злочину, за відсутності даних про наявність обставин, які можуть вплинути на розмір раніше визначеного розміру застави, дійшов до обґрунтованого висновку, що вказаний розмір застави є обґрунтованим, буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, не убачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 422-1 КПК України,колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на 60 днів з 18 вересня 2023 року по 16 листопада 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 369/4570/23

Провадження №11-кп/824/5293/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач ОСОБА_1