Справа № 489/4151/21
Кримінальне провадження №1-кп/489/350/24
УХВАЛА

30 січня 2024 р. м.Миколаїв

Вступна частина

Ленінський районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження 0000403 від 15.11.18, підготовче судове засідання.

Обвинувальний акт про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України стосовно ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки м. Новий Буг та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, мешканки м. Миколаєва.

Сторони: прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), обвинувачена ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , представник потерпілого Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області - ОСОБА_8 .

Мотивувальна частина

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 підтримав раніше викладену позицію попереднього захисника і заявив клопотання про повернення обвинувального акту через неможливість розгляду в одному кримінальному провадженні припускаємих фактів вчинення кримінальних правопорушень, які не пов`язані співучастю і місцем вчинення стосовно обох обвинувачених.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала захисника. Інші учасники висловились проти задоволення клопотання. Прокурор додатково пояснила, що провадження 0000403 за фактами, передбаченими ч. 2 ст. 364 КК України, в яких підозру пред`явили пізніше обом обвинуваченим, розслідувалось від початку, а приєднане до нього кримінальне провадження 0000114 стосувалось необхідності докваліфікації діянь за ч. 1 ст. 366 КК України.

Суд встановив таке.

Територіальна підсудність становить собою визначений процесуальним законодавством порядок розподілу кримінальних проваджень між судами одного й того самого рівня залежно від території, на яку поширюється їхня юрисдикція. Цей порядок ґрунтується на основних засадах судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також засадах організації судової влади.

За приписами ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено декілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Порушення встановлених правил підсудності відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Ці положення, в свою чергу, корелюються з положеннями ч. 1 ст. 218 КПК України, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як ОСОБА_4 , так і іншій обвинуваченій ОСОБА_3 , службовим особам структури Держгеокадастру у Миколаївській області, інкримінують вчинення протягом жовтня - грудня 2015 року кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності ( ОСОБА_3 - ч. 2 ст. 364 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 - ч. 2 ст. 364 КК України) за місцем їх служби - першої в АДРЕСА_1 , а другої - в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 інкримінується те, що вона обіймаючи на той час посаду в.о. начальника Держгеокадастру у Миколаївській області умисно, всупереч законодавству і своїх службових обов`язків, видала накази стосовно низки третіх осіб про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою про відведення їм у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення - пасовищ в межах території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, хоча достовірно знала, що вказані землі належать до земель природно - заповідного фонду.

В свою чергу, ОСОБА_3 обіймаючи посаду начальника відділу Держгеокадастру у Новобузькому районі Миколаївської області умисно, всупереч законодавству і своїх службових обов`язків, надала висновок про погодження проекту землеустрою вказаним вище третім особам про відведення їм у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, які насправді, про що їй було відомо, належали до земель природно-заповідного фонду, а після цього внесла відомості про відповідність чинному законодавству і відсутність зони обмежень земельних ділянок до державної статистичної звітності про наявність та розподіл земель і до висновку про погодження проекту землеустрою.

А після того, ОСОБА_4 , як в.о. начальника Держгеокадастру у Миколаївській області всупереч законодавству, умисно, знаючи про незаконність передання у власність цих вказаних ділянок природно - заповідного фонду, підписала накази про надання їх у власність вказаним третім особам.

За змістом ч. 1 ст. 334 КПК України, яка відсилає до ст. 217 КПК України об`єднання кримінальних проваджень можливо, вичерпно, у провадженнях поєднаних суб`єктом (підозрюваним, обвинуваченим) або поєднаних об`єктом (вчиненням злочину кількома учасниками), що пов`язано із подальшим визначенням кримінального провадження територіальної підсудності конкретному суду.

Питання про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, вчинені різними особами не у співучасті, але діяння яких взаємообумовлені при їх учинені, законом не урегульоване (наприклад, ОСОБА_9 . Об`єднання і виділення матеріалів кримінального провадження. Науковий вісник Херсонського державного університету. Випуск 1. 2023, https://lj.journal.kspu.edu/index.php/lj/article/view/367/340).

Призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, який містить підстави для безумовного скасування рішення, тому що є непідсудним цьому суду, суперечить загальній засаді кримінального провадження - законності.

Як правило, недотримання територіальної підсудності тягне за собою рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

В даному випадку, обвинувачення, що стосується ОСОБА_4 підсудне даному суду, а обвинувачення що стосується ОСОБА_3 не підсудне. А тому направити провадження до іншого суду згідно з п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України не можливе.

Оскільки на підставі цього обвинувального акту призначити судовий розгляд неможливо, він підлягає поверненню прокурору, як-то передбачено п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки він не відповідає загальним засадам цього Кодексу.

Як наслідок, не підлягає об`єднанню з цим провадженням інше кримінальне провадження 0000006, яке перебуває на стадії розгляду Ленінського районного суду м. Миколаєва за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

Резолютивна частина

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Повернути обвинувальний акт прокурору.

Відмовити у об`єднані даного кримінального провадження з кримінальним провадженням 0000006.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Повний текст ухвали виготовлений 01.02.24.

Суддя ОСОБА_1