справа № 619/5191/23
провадження № 1-кп/619/121/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області кримінальне провадження №0001999 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Данилівка, Дергачівського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 тимчасово влаштовано до його сім?ї, вдівець, такого, що не має судимості, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 05.09.2023 близько 20 години 30 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на відкритій ділянці місцевості із вільним доступом поблизу магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що належить ФОП ОСОБА_8 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення грошових коштів, які знаходиться в магазині.

Так, розуміючи, що в Україні відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, достовірно знаючи, що в касі магазину можуть бути грошові кошти, за рахунок яких можна збагатитися, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ФОП ОСОБА_8 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його дій ніхто не бачить, викрав із відритої тумбочки каси, грошові кошти в сумі 6 000 гривень.

В подальшому, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 утримуючи при собі раніше викрадені грошові кошти в сумі, залишившись непоміченим, вийшов з магазину та попрямував до власного авто ІЖ-412 білого кольору, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , на якому покинув вказану територію в невідомому напрямку, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ФОП ОСОБА_8 матеріальну шкоду, яка становить 6 000 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України - тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановив, що він є таким, що не має судимості, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 тимчасово влаштовано до сім?ї ОСОБА_4 наказом начальника Служби у справах дітей міської ради від 13.10.2023 №66 «Про взяття на облік та тимчасове влаштування неповнолітньої дитини ОСОБА_7 на період з 13.10.2023 до надання дитині відповідного статусу та влаштування до сімейних форм виховання»; згідно довіреності від 29.11.2023 ОСОБА_4 уповноважений представляти інтереси неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире розкаяння у скоєному злочині, визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст.75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя