СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000057 від 31.01.2022,-

ВСТАНОВИВ:

1. Вимоги клопотання.

1.1. Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням у порядку ст. 174 КПК України, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року та повернути майно.

1.2. В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000057 від 31 січня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 199, частиною першою статті 204 КК України задоволено та накладено арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження, на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку 02 лютого 2023 року транспортного засобу марки «Renault» моделі «Premium 400» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 .

1.3. Вважає, що відпали потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення.

2. Рух справи.

2.1. 19.07.2023 клопотання надійшло до Солом'янського районного суду міста Києва.

2.2. 26.07.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників.

2.3. 05.09.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників.

2.4. У судове засідання, призначене на 16.10.2023, учасники знову не з`явились.

3. Правове обґрунтування.

3.1. Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41).

3.2. У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

3.3. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі наведеної вище статті 1 Першого протоколу.

3.4. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A N 52).

3.5. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

3.6. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

3.7. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

3.8. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

3.9. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

3.10. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

3.11. Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

3.12. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 22 КПК України).

3.13. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

4. Встановлені судом обставини та оцінка доказів.

4.1. Судовим розглядом встановлено, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000057 від 31 січня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 199, частиною першою статті 204 КК України задоволено та накладено арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження, на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку 02 лютого 2023 року транспортного засобу марки «Renault» моделі «Premium 400» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 .

4.2. Як вбачається з клопотання адвоката, відпала потреба у арешті майна, оскільки у кримінальному провадженні проведено судово-товарознавчу експертизу з метою визначення вартості майна. Всі слідчі дії з арештованим майном виконані.

4.3. Доводи про проведення всього комплексу необхідних слідчих дій - не доведено, враховуючи положення ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

4.4. Саме на представника, у силу положень ст. 22 КПК України, покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються у клопотанні про скасування арешту майна. Свій обов`язок представник не виконав, обставини не довів.

4.5. На підставі викладеного, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи адвоката не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду клопотання у порядку ст. 174 КПК України, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

4.6. Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1