Справа № 487/8019/23
Провадження № 1-кс/487/4424/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001370 від 30.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 року прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 30.10.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001370 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт на тимчасово вилучений під час огляду місця події від 30.10.2023 автомобіль «Peugeot Traveller», номер кузову НОМЕР_1 , д.р.н. « НОМЕР_2 » (на чорному фоні), який згідно Технічного талону транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить Миколаївському ОТЦКтаСП Центральному РТЦКтаСП м. Миколаїв (м. Миколаїв, вул. Шевченка, 45) із забороною розпорядження, відчуження, списання, користування нею, в тому числі здійснювати ремонт.

Клопотання мотивоване тим, що зазначений автомобіль може бути використаний як доказ факту вчинення розслідуваного злочину та інших обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в силу чого має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001370 від 30.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.10.2023 о 10:20, на трасі "М-14" біля с. Маловарварівка Миколаївського району Миколаївської області, водій т/з "Peugeot Traveller", д.р.н. " НОМЕР_2 " (на чорному фоні) старший солдат Центрального РТЦКтаСП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 допустив зіткнення з т/з "ЗІЛ-130", д.р.н. " НОМЕР_4 ", під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок вказаного ДТП пасажири т/з "Peugeot Traveller", д.р.н. " НОМЕР_2 ": ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , отримали травми різного ступеню тяжкості.

Так, ч. 3 ст. 214 КПК України передбачено, що у невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Тому, на підставі вищевикладеної інформації, старшим слідчим-криміналістом першого слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_9 в період часу з 12:45 год. 30.10.2023 по 13:40 год. 30.10.2023 з метою не допущення втрати речей та предметів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та врятування іншого майна (речі, предмети, документи, що зберегли на собі сліди злочинів або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження, з метою, врятуванням речей та предметів, та недопущення їх заміни на інші), проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на ділянці траси «М-14» (Одеса-Новоазовськ) біля повороту до с. Маловарварівка Миколаївського району Миколаївської області, під час якого вилучено військову техніку ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме т/з «Peugeot Traveller», д.р.н. « НОМЕР_2 » (на чорному фоні).

Вищевказану військову техніку передано на відповідальне зберігання представнику ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_10 із забороною розпоряджатися, відчужувати, списувати, користуватися нею, в тому числі здійснювати ремонт. Місцем збереження вказаної техніки визначено територію Центрального РТЦКтаСП: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 45.

Зазначений автомобіль як сам по собі, так і у взаємозв`язку з показаннями свідків та очевидців ДТП може бути використаний органом досудового розслідування в якості доказу вчинення кримінального правопорушення, оскільки дозволить встановити технічну можливість своєчасним застосуванням екстреного гальмування запобігти зіткненню із зупинкою транспортного засобу, механізм зіткнення, встановити особу водія транспортного засобу та його винуватість у ДТП.

Враховуючи викладене, зазначений автомобіль може бути використаний як доказ факту вчинення розслідуваного злочину та інших обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в силу чого має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки використане як засоби, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений під час огляду місця події від 30.10.2023 автомобіль «Peugeot Traveller», номер кузову НОМЕР_1 , д.р.н. « НОМЕР_2 » (на чорному фоні), який згідно Технічного талону транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить Миколаївському ОТЦКтаСП Центральному РТЦКтаСП м. Миколаїв (м. Миколаїв, вул. Шевченка, 45) із забороною розпорядження, відчуження, списання, користування нею, в тому числі здійснювати ремонт.

Визначити місцем зберігання арештованого майна територію ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1