печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

адвокатів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, у кримінальному провадженні №0000975 від 03.10.2022,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2023 в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, у кримінальному провадженні №0000975 від 03.10.2022.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року по справі №757/35890/23, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, уродженця села Велика Снітинка Фастівського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах досудового розслідування, тобто до 15 жовтня 2021 року включно.

Разом з цим, адвокат вважає, що є всі підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на будь-який інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Так, адвокат звертає увагу, що в ухвалі про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 зазначено, що «суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, у невстановлений проміжок часу, але не пізніше серпня 2022 року, маючи достатній досвід та авторитет серед осіб, які схильні до вчинення вказаних видів злочинів, а також лідерські якості, вирішив створити стійке об`єднання - злочинну організацію з мстою вчинення особливо тяжких злочинів, які полягали у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP у великих та особливо великих розмірах на території України.

Зібраними матеріалами кримінального провадження, які надані стороні захисту та суду при обранні запобіжного заходу не доведено причетність ОСОБА_5 до незаконного виготовлення, зберігання, перевезення та пересилання, незаконного збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP у великих та особливо великих розмірах на території України.

Крім того, сторона обвинувачення взагалі не змогла надати суду будь-якого доказу виготовлення та зберігання психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Сторона захисту звертала увагу суду при застосуванні запобіжного заходу на відсутність протоколів обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 при затриманні 17 серпня 2023 року та обшуку автомобілів, які сторона обвинувачення вважає такими, що користується підозрюваний ОСОБА_5 .

Відтак, адвокат вважає, що слідчий суддя не дав цьому оцінку у своїй ухвалі, та сторона обвинувачення в судовому засіданні не повідомила суду, чому не надано протоколів обшуку і не надала їх.

Станом на день подання клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у сторони захисту є копії протоколів обшуку 17 серпня 2023 року, які долучені до даного клопотання.

Варто зазначити, що на момент обшуку приміщення і автомобілів, ОСОБА_5 не тільки був затриманий, але і був позбавлений можливості приймати участь у слідчих діях відносно нього, так як перешкоджаючи йому в участі у обшуку за місцем його проживання, працівники правоохоронного органу відразу вивезли його до приміщення правоохоронного органу.

Відповідно до відомостей, зазначених в обшуку, будь-яких речовин, обіг яких обмежено, а також інших заборонених речей, предметів, які б могли свідчити про виготовлення і зберігання речовин, обіг яких обмежено, не виявлено в жодного місці, де проводився обшук щодо підозрюваного ОСОБА_5 . Також не було вилучено будь-яких речей, предметів, документів, які могли свідчити про здійснення переведень чи пересилання речовин, обіг яких обмежено.

Таким чином, отримані відомості під час обшуків 17 серпня 2023 року спростовують твердження сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_5 до обставин, які викладені у підозрі.

Окрім цього, в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 зазначено, що начебто ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 К11К України вчинити інше кримінальне правопорушенні чи продовжити кримінальне правопорушення, відповідно до відомостей отриманих із Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Одночасно з цим, п. 8 ч. 1 ст. 178 КПК України передбачає, що суд враховує наявність судимостей у підозрюваного. Однак, сторона обвинувачення не довела, що ОСОБА_5 є судимим. Наявність лише повідомлення про підозру не свідчить про судимість особи і доведення її вини у вчиненні злочину, в якому повідомлено особі про підозру.

Сторона обвинувачення таке своє поводження до ОСОБА_5 зазначила у клопотанні, але і слідча суддя, яка підтримала таку позицію сторони обвинувачення, і зазначила це у своїх ухвалі посилання на повідомлені підозри, як на доведену вину у вчиненні злочину, також порушила презумпцію невинуватості і саме за цими порушеннями конституціями України і КПК України зазначила ці відомості як ризик.

Однак, варто зазначити, що наявність підозр і перебування ОСОБА_5 в місці свого проживання, не зміна ним під час цього період місця реєстрації, свідчить про той факт, що особа не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування і суду. Сторона захисту зацікавлена з`являтись до суду, правоохоронних органів, активно користуватись своїми правами для того, щоби спростувати повідомлені підозри.

Також, адвокат звертає на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме: ОСОБА_5 одружений з ОСОБА_8 , у шлюбі має малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживає з дружиною та дитиною, має хорошу сім`ю.

Крім того, на його утриманні знаходиться вітчим похилого віку ОСОБА_10 , який проживає у АДРЕСА_3 . Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_10 , останній має ряд вікових захворювань та хронічні хвороби кардіологічного характеру; з 2020 року періодично лікується в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М. Амосова за підтримки ОСОБА_5 , який також допомагає по господарству, потребує постійного стороннього догляду та матеріальної підтримки.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, поданих додаткових доказів, адвокат вважає, що є всі підстави змінити запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший, більш м`який запобіжний захід.

Адвокати та підозрюваний підтримали клопотання, посилаючись на обставини зазначені в ньому.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що на даний час обставини та підстави, у зв`язку із якими було застосовано запобіжний захід, не змінились, а обставини, що характеризують особу підозрюваного враховувались при застосуванні запобіжного заходу та не є підставами для зміни запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України розслідується кримінальне провадження за №0000975 від 03.10.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року по справі №757/35890/23, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 задоволено; застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, уродженця села Велика Снітинка Фастівського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах досудового розслідування, тобто до 15 жовтня 2021 року включно.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчиненого правопорушення, досліджена та проаналізована в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Однак тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Також слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний перебуває під вартою з 17.08.2023, має постійне місце проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, одружений, має малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на його утриманні перебуває вітчим похилого віку ОСОБА_10 .

Крім того, на даний час прокурором не надано жодних належних та допустимих доказів, що у випадку зміни запобіжного заходу підозрюваний дійсно буде переховуватися.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_9 правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Враховуючи зазнчаене, зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти зазначеним ризикам.

Зазначене відповідає і практиці Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у рішенні від 10.03.2009 року у справі «Биков проти Росії», заява № 4378/02, п. 64, Суд зазначив, що тягар доказування при вирішенні питань щодо продовжуваного позбавлення особи волі не повинен перекладатися на затриману особу, щоб вона доводила б наявність причин, які б виправдовували її звільнення з-під варти (див. постанову Європейського Суду з прав людини від 26.07.2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії», заява № 33977/96, § 85).

Відповідно до статті 5 § 3 Конвенції кожному, кого заарештовано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, …має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до встановленої практики Європейського Суду з прав людини, для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції, застосування такого заходу має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 р. у справі «Нештак проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74, від 14 жовтня 2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 27-28 «Нечипорук і Йонкало проти України» (nechiporuk and yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 року, п. 196). Поміщення під варту відповідно до статті 5 § 1 Конвенції повинно відповідати принципу пропорційності (див. справу "Ladent v. Poland", заява № 11036/03, п. 55, ЕСПЧ 2008 ... (витяги)).

Особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, завжди повинна бути звільнена з-під варти до суду, якщо тільки держава не може довести, що «є відповідні і достатні» причини, щоб виправдати триваюче тримання під вартою (див. справи "Wemhoff v. Germany", рішення від 27 червня 1968 р., Series A № 7, стор. 24-25, п. 12; "Yagci and Sargin v. Turkey", рішення від 8 червня 1995 р., Series A № 319-A, п. 52).

По справі «Хайрединов проти України» (38717/04, рішення від 1410.2010 року) Європейський суд по правам людини визнав порушення § 1 ст. 5 Конвенції у зв`язку з обставинами, коли національні органи не надали достатніх підстав для взяття під варту заявника, а суди не розглядали можливість застосування альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, суд вважає, що стороною захисту було доведено обставини, на які адвокати посилаються у клопотанні. Окрім цього, вбачається, що при зверненні до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу не були додані певні документи, а саме протоколи обшуків, про які вказує адвокат, а іншого стороною обвинувачення не було спростовано. Відтак, при застосуваннні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддею могли бути не дослідженні інші обставини провадження.

Також, при розгляді клопотання встановлено, що вищенаведені ризики, на які посилалась сторона обвинувачення ,не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Відтак, в судовому засіданні не доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Таким чином, з врахуванням зазначеного саме цілодобовий домашній арешт з покладання обов`язків, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Відтак, клопотання про зміну запобіжного заходу, підлягає задоволенню.

Таким чином, осікльки суд прийшов до висновку про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, то є необхідність у негайному звільненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з під - варти з Державної установи "Київський слідчий ізолятор".

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, у кримінальному провадженні №0000975 від 03.10.2022, - задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кримінальному провадженні №0000975 від 03.10.2022, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000975 від 03.10.2022, а саме: до 15.10.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними та свідками, перелік яких буде визначений прокурором або слідчим у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , негайно звільнити з під - варти з Державної установи "Київський слідчий ізолятор".

Обов`язок контролю за виконанням та передачі ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1