08.12.2023 Справа № 756/4163/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/4163/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 31.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Казахстан, уродженця м. Семиозерне Кустанайської області Республіки Казахстан, такого, що не має місця реєстрації на території України, жителя АДРЕСА_1 , такого, що має повну середню освіту, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше судимого вироком Подільського районного суду міста Києва від 04.03.2020 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки на підставі ст. 75 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:

Судом установлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, реалізуючи який, у невстановлений час та день ОСОБА_4 , знаходячись у парку неподалік станції метрополітену «СИРЕЦЬ» на землі знайшов 33 патрони калібру 5,45х39 мм та корпус осколкової ручної гранати РГД-5 із уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, тим самим придбав бойові припаси та вибуховий пристрій, які почав зберігати за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 . 31.01.2023 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у місті Києві працівники поліції виявили та вилучили 33 патрони калібру 5,45х39 мм та корпус осколкової ручної гранати РГД-5 із уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ.

Згідно висновку експерта КНДЕКЦ від 01.02.2023 №СЕ-19/111-23/5462-БЛ з числа наданих на дослідження патронів: - 1 патрон належить до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовим проміжним патроном, калібру 5,45х39 мм, що споряджений трасуючою кулею «Т»; - 32 патрони належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулею «ПС» зі сталевим осердям. Надані на дослідження 33 (тридцять три) патрони виготовлені промисловим способом та належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї.

Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 09.02.2023 №СЕ-19/111-23/5441-ВТХ надані на дослідження предмети є: - одним промислово-виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ та одним промислово-виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом осколкової ручної гранати РГД-5.

Згідно висновку експерта КНДЕКЦ від 09.02.2023 № СЕ-19/111-23/5441-ВТХ наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ представляє собою вибуховий пристрій промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів. При поєднанні в єдину конструкцію наданих на дослідження корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 і уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ, що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють ручну осколкову гранату РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом, і придатна до вибуху.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту, реалізуючи який, у невстановлений час та день ОСОБА_4 , знаходячись у парку неподалік станції метрополітену «СИРЕЦЬ» на землі знайшов поліетиленовий пакет з рослинною речовиною зеленого кольору та 2 (два) поліетиленових зіп-пакета з порошкоподібною речовиною білого кольору, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, та психотропну речовини, обіг якої обмежено, у великих розмірах, які почав зберігати за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 . 31.01.2023 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у місті Києві працівники поліції виявили та вилучили поліетиленовий пакет з рослинною речовиною зеленого кольору та 2 (два) поліетиленових зіп-пакета з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 22.02.2023 №СЕ-19/111-23/5435-НЗПРАП надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 13,03 г.

Згідно Списку №1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці I «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 02.03.2022 №СЕ-19/111-23/5432-НЗПРАП надані на дослідження порошкоподібні речовини білого та блідо-рожевого кольору містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін. Маса амфетаміну в речовинах становить 1,695 та 2,722 г. Загальна маса амфетаміну в речовинах складає 4,417 г.

Згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, та відповідно до таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром (невеликий розмір до 0,15 г; великий розмір від 1,5 до 15,0 г; особливо великий розмір 15,0 і більше).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, зазначив, що жалкує, що так сталося, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження відповідно до висунутого обвинувачення й показав наступне.

Так, обвинувачений показав, що він орендує кімнату в трикімнатній квартирі АДРЕСА_3 , де проживають також і власники двох інших кімнат. На день проведення обшуку в орендованій ним кімнаті, він проживав разом зі своєю співмешканкою. Крім того, показав, що час від часу він, використовуючи металошукач, шукав металобрухт у парку поблизу станції метрополітену «СИРЕЦЬ» у місті Києві. Одного разу, в яру того ж парку він, шукаючи металобрухт у вказаний спосіб, знайшов закопаний ящик, в якому перебували 33 патрони та ручна граната, які він переніс до місця свого проживання та через воєнний стан, який на сьогодні триває в Україні, став зберігати за місцем проживання без передбаченого законом дозволу. Також, беззаперечно підтвердивши обставини, які викладені в обвинувальному акті стосовно незаконного придбання ним канабісу та амфетаміну, показав, що, перебуваючи в тому ж парку й шукаючи металобрухт у вказаний спосіб, він віднайшов два згортки з наркотиками («закладки»). Так як він вживає наркотики, він відразу усвідомив, що вмістом згортків є саме наркотики (канабіс та амфетамін), а тому, маючи на меті вжити знайдені наркотики особисто, підняв ці згортки та переніс до свого місця проживання і став зберігати без мети збуту для особистого вживання. 31.01.2023 за місцем його проживання між ним та власниками кімнат квартири сталася сварка на побутовому рівні через поведінку його співмешканки, внаслідок чого було викликано працівників поліції та після приїзду яких, на запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин він самостійно повідомив, що такі є та добровільно надав для огляду та вилучення як наркотики так і бойові припаси та вибуховий пристрій. Висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинення інкримінованих злочинів, ОСОБА_4 просив суд суворо не карати.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють його фактичні обставини і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновків експерта, процесуальних рішень щодо речових доказів, а також заходів забезпечення кримінального провадження, матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному та касаційному порядках.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому розгляд кримінального провадження проводився стосовно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів. Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч. 1 ст. 263 КК України як «придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу»; - за ч. 2 ст. 309 КК України як «незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту».

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів відповідно до ст. 12 КК України, з яких ч. 2 ст. 309 цього Кодексу є нетяжким та ч. 1 ст. 263 КК України - тяжким.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 цього Кодексу суд не встановив.

Зважив суд і на дані про особу винного, котрий має повну середню освіту, неодружений, за місцем реєстрації характеризується формально посередньо, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.

При цьому, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 раніше судимий вироком Подільського районного суду міста Києва від 04.03.2020 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України в разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 88 цього Кодексу особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. При цьому, строки погашення судимості регламентовано ст. 89 КК України, а обчислення строків погашення судимості - ст. 90 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно зі ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Так, з системного аналізу кримінального закону, судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Крім того, згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

З огляду на зазначені правові норми та принцип презумпції невинуватості, за відсутності вироку суду, який набрав законної сили, наявність кримінального провадження, в тому числі на стадії його судового розгляду, не породжує правових наслідків для юридичної оцінки наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується, а є лише версією органів досудового розслідування, яку вони доводять на підставі обов`язку доказування відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Подільського районного суду міста Києва від 04.03.2020 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 рік зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки на підставі ст. 75 КК України, тобто іспитовий строк за цим вироком сплив 03.03.2022 включно, що свідчить про те, що на момент вчинення злочинів у цій справі в ОСОБА_4 закінчився іспитовий строк за попереднім вироком, отже на момент вчинення злочинів у цій справі останній є особою, що не має судимості відповідно до вимог ст. 89 КК України, тобто за відсутності відомостей про наявність іншого вироку суду, окрім як указаного, а також за відсутності в матеріалах кримінального провадження рішення суду про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування основного покарання за вироком від 04.03.2020, суд не вбачає підстав при призначенні покарання враховувати обставину, що обтяжує покарання, - «рецидив злочинів», про яку зазначено в обвинувальному акті, так і не вбачає таких, для призначення покарання на підставі ст. 71 КК України.

Наявність на розгляді в Подільському районному суді міста Києва іншого кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, який 28.07.2021 було скеровано на розгляд до суду та на сьогодні відсутнє судове рішення по суті обвинувачення, не може впливати на призначення покарання останньому в цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, характер і спосіб вчинення злочинів у сукупності зі ставленням обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, зваживши на дані про особу останнього, на наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність таких, що його обтяжує, суд приходить до висновку про призначення винному основного покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого та його негативним ставленням до вчиненого, критичною оцінкою своїх дій, з огляду на його процесуальну поведінку на стадії досудового розслідування та судового провадження у цій справі, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, процесуальні витрати - статтями 124, 126 цього Кодексу.

Разом із цим, приймаючи рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.01.2023, цього дня о 19:39 ОСОБА_4 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 02.02.2023 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.03.2023 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн з покладенням процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України (справа №756/1494/23).

В матеріалах кримінального провадження наявна копія документу, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м.Києві заставодавцем ОСОБА_5 застави в розмірі 107 360 грн (квитанція №0.0..1 від 06.02.2023 о 15:01 (код квитанції: 9295-8539-1707-9328), банк платника: Приватбанк; банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ; отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві; код отримувача: 26268059).

У зв`язку з внесенням застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді від 02.02.2023 було звільнено з-під варти та з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти останній став вважатися таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді від 02.02.2023, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Жодних доказів на підтвердження порушень ОСОБА_4 обов`язків, покладених при застосуванні альтернативного запобіжного заходу, що є підставою для звернення застави в дохід держави та зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України, матеріали справи не містять й суду не надано, тобто таких обставин у результаті судового провадження судом не встановлено.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність законних підстав для звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнень, суд вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді застави стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни, а після набрання - повернути заставодавцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу вимог ч. 11 ст. 182 КПК України.

Залік досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись положеннями статей 100, 124, 126, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) заставу в розмірі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн 00 коп, внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві (отримувач: ТУДСАУ в м. Києві; ; МФО 820172; Банк: Державна казначейська служба України м. Києва; р/р 2089; призначення платежу: ЗАСТАВА ЗА ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ЗГ УХВАЛИ ОБОЛОНСЬКОГО РАЙ-ГО СУДУ М.КИЄВА ВІД 02.02.23Р. ПО СПР №756/1494/23. ПРОВ.1КС/756/402/23 ВНЕСІ ОСОБА_5 , які зарахувати на рахунок:

Установа банку: АТ «ПУМБ»;

Отримувач платежу: ОСОБА_5 ;

IBAN: НОМЕР_2 ;

РНОКПП отримувача: НОМЕР_1 ;

Призначення платежу: Поповнення рахунку ОСОБА_5 .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попередньо ув`язнення в період з 31.01.2023 (момент фактичного затримання) по 07.02.2023 (день звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- 1 проміжний патрон калібру 5,45х39 мм, що споряджений трасуючою кулею «Т»; - 32 бойових патрони калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулею «ПС» зі сталевим осердям, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (постанова від 01.02.2023, квитанція №001486), - після набрання вироком законної сили знищити;

- залишки гранати РГД-5, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (постанова від 04.03.2023, квитанція №001512), - після набрання вироком законної сили знищити;

- заготовка до холодної зброї, яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (постанова від 07.02.2023, квитанція №001487), - після набрання вироком законної сили знищити;

- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 13,03 г, яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (постанова від 09.03.2023, квитанція №001658), - після набрання вироком законної сили знищити;

- психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, загальною масою 4,417 г, що передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (постанова від 04.03.2023, квитанція №001667), - після набрання вироком законної сили знищити;

- мобільний телефон, що належить ОСОБА_4 , який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (постанова від 31.01.2023, квитанція №001520), - після набрання вироком законної сили залишити власнику (законному володільцю) за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження):

- висновок експерта КНДЕКЦ від 01.02.2023 №СЕ-19/111-23/5462-БЛ: 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп;

- висновок експерта КНДЕКЦ від 09.02.2023 №СЕ-19/111-23/5441-ВТХ: 3 020 (три тисячі двадцять) грн 48 коп;

- висновок експерта КНДЕКЦ від 07.02.2023 №СЕ-19/111-23/5486-ХЗ: 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн 68 коп;

- висновок експерта КНДЕКЦ від 22.02.2023 №СЕ-19/111-23/5435-НЗПРАП: 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн 68 коп.

- висновок експерта КНДЕКЦ від 02.03.2023 №СЕ-19/111-23/5432-НЗПРАП: 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн 24 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1