ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3977/23 Справа № 203/2126/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.08.2020 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 255, частиною 2 статті 27 частиною 4 статті 28 частиною 3 статті 307, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю: ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 січня 2023 року.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив, що обвинувачені, зокрема ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі яке є особливо тяжким злочином, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.

Окрім того, суд врахував обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються.

Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст. 178 КПК, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК. Зазначає, що суд дійшов необґрунтованого висновку про залишення його під вартою з тих підстав, що прокурором не доведено в судовому засіданні ризики, зазначені ним в клопотанні, зокрема не надано жодного доказу, що він може вчинити дії, передбачені в ст. 177 КПК, а також прокурором не доведено, що застосування інших запобіжних заходів не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку. Зазначає, що судом не враховані відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за за місцем проживання та роботи, піклується за хворою матір`ю, які на думку захисника, підтверджують можливість застосування менш суворих запобіжних заходів стосовно ОСОБА_7 . Крім того, вказує, що інкриміновані ОСОБА_7 злочини мали місце у жовтні 2020 року і з того часу ОСОБА_7 не вчиняв жодних протиправних дій, тобто до його затримання він продовжував проживати за вказаною адресою разом зі своєю сім`єю та хворою матір`ю, яка потребує його допомоги.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений і захисник підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисника про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК, ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК, ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК, ОСОБА_12 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку статей 199, 331 КПК, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

З огляду на стадію кримінального провадження, яке наразі перебуває на стадії судового розгляду і ОСОБА_7 вже пред`явлено обвинувачення, яке підлягає доведенню прокурором в суді за стандартом «поза розумним сумнівом», апеляційний суд не входить в перевірку питання «обґрунтованості підозри».

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними вищенаведені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.

За змістом ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, у тому числі наявність у неї родини й утриманців, наявність у обвинуваченої постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тощо.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК, відноситься до категорії тяжких та особливо злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, то перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду та може вчинити інший злочин.

Крім того, злочини в яких обвинувачується ОСОБА_7 , характеризуються підвищеною суспільною небезпекою, оскільки посягають на декілька об`єктів, охоронюваних кримінальним законом, зокрема і на здоров`я населення та громадську безпеку.

Також тяжкість вчинених злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути йому призначено у випадку визнання його винуватим у їх вчиненні, безумовно не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику, що підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, а саме у незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК створює додатковий ризик летальності, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вищевикладені обставини, враховані апеляційним судом в контексті наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК та ймовірності їх настання, за умови не застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи характер пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, продовження військового стану, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, які не зменшились, судовий розгляд триває, тому апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та доцільним у даному кримінальному провадженні для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та забезпечення належного судового розгляду в розумний строк.

Доводи захисника, що суд не дав належної оцінки відомостям, які характеризують особу обвинуваченого, а саме, що він має постійне місце проживання, має на утриманні дитину та мати, яка за станом здоров`я потребує його догляду, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не спростовують висновків суду про необхідність продовження строку запобіжного заходу, оскільки такі обставини існували і під час вчинення інкримінованих йому злочинів, проте не були належним стримуючим фактором від протиправної поведінки.

Стосовно наявності у ОСОБА_7 утриманців, то апеляційний суд зважає на ту обставину, що обвинувачений не працевлаштований, у зв`язку з чим немає легального джерела доходу і, відповідно, не має можливості утримувати інших осіб. Щодо утримання неповнолітньої дитини та матері, то стороною захисту не надано відомостей про відсутність інших близьких родичів, які б могли піклуватись за вказаними особами або неможливість відповідних органів та соціальних служб забезпечити нагляд та надати допомогу.

Доводи апеляційної скарги захисника про не визначення застави у розмірі, як про це просив прокурор у поданому клопотанні, то суд апеляційної інстанції зауважує, що кримінальний процесуальний закон чітко не регламентує питання чи повинен суд в ухвалі про продовження строку тримання під вартою повторно визначати розмір застави, який встановлений в попередніх судових рішеннях.

Системний аналіз положень статей 182, 194, 196, 197, 199, 181, 203 КПК дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у виді тримання під вартою і домашнього арешту, а також обмеження, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Отже, у разі внесення застави, визначеної в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268 400,00 гривень, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти і до нього буде застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах, необхідних для вирішення питання в порядку ст. 331 КПК та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За змістом ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні низки злочинів, а саме, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК, вчинених групою осіб, у кримінальному провадженні також обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та здійснюють захист шість захисників, у провадженні проведено 14 судових експертиз, що об`єктивно потребує час для організації та проведення належного судового розгляду та дослідження доказів, тому загальний строк тримання обвинуваченого під вартою та строк судового розгляду не є надмірним.

Таким чином, будь-яких порушень КПК при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись статтями 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4