печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 15.09.2023 в ході проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000268 від 27.03.2023.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що прокурорами Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні організації незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, перевищенні влади та службових повноважень, вчиненні умисних вбивств та закінчених замахів на умисні вбивства, спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненні терористичного акту із застосуванням зброї, організації привласнення вогнепальної зброї, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 262 КК України.

Відповідно до інформації з ГУНП у Львівській області від 28.10.2020 у відрядження в грудні 2013 лютому 2014 років для забезпечення охорони громадського порядку в місті Києві перебував особовий склад БМОП «Беркут» в Львівській області у кількості 122 особи, у тому числі, командир БМОП «Беркут» в Львівській області ОСОБА_5 , помічник начальника штабу ОСОБА_6 та інші підлеглі їм працівники БМОП «Беркут» в Львівській області, зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Під час досудового розслідування, з метою встановлення обставин озброєння особового складу БМОП «Беркут» в Львівській області помповими рушницями 12 калібру, їх застосування у січні-лютому 2014 року м. Києві під час виконання завдань з охорони громадського порядку, на адресу Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Львівській області прокурором у кримінальному провадженні за № 14/1-84823ВИХ-22 від 26.12.2022, № 14/1-4905ВИХ-23 від 20.01.2023, № 14/1-5613ВИХ-23 від 24.01.2023, № 14911ВИХ-23 від 24.02.2023 скеровувались запити про надання інформації та документів щодо:

- перебування у 2013-2014 роках на озброєнні у підрозділі ПМОП «Беркут» при ГУМВС України у Львівській області рушниць «Форт- 500», та їх для співробітників ГУ МВС у Львівській області та співробітників ОВС інших підрозділів ГУ МВС в областях та повернення вказаних рушниць на склад озброєння ГУ МВС України у Львівській області після 20.02.2014 тощо.

На вказані запити надана неповна інформація, яка суперечить між собою, а також не надано підтверджуючих документів.

Зокрема, спочатку в інформації від 02.01.2023 вказано, що Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Львівській області у зв`язку з загостренням ситуації біля кордонів України та на підставі Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2013 №939, враховуючи велику кількість матеріальних носіїв інформації, які знаходяться в них на обліку та зберіганні, а також неможливістю вжиття термінових заходів щодо їх збереження у разі безпосереднього захоплення адміністративної будівлі чи проведення на території міста бойових дій, запитувані документи було вилучено та знищено, як такі, що не мають культурної цінності та втратили практичне значення.

Далі, на повторний запит прокурора у провадженні 02.02.2023 вих. №4/112/058/18-2023 з Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Львівській області надійшла інформація, про те, що на балансі та в користуванні в БМОП «Беркут» в Львівській області перебувало 20 одиниць помпових рушниць калібру 12/76 «Форт-500» та повідомляється, що відповідно до витягу з службового розслідування від 12.11.2014 за фактом пожежі, яка відбулась 20.02.2014 в приміщенні кімнати зберігання зброї БМОП «Беркут» в Львівській області, що за адресою: м. Львів, вул. Тролейбусна, 16, а також акту про пожежу від 21.02.2014, було втрачено службову документацію, а тому долучити копії документів щодо обліку, зберігання та видачі працівникам зазначеного підрозділу вогнепальної зброї, боєприпасів та спеціальних засобів не мають можливості. Однак, у вказаному акті не йдеться про знищення всіх документів первинного обліку ГУМВС України у Львівській області, ведення яких було передбачено положеннями «Інструкції із вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України», затвердженої наказом МВС України від 27.03.2008 № 141, а саме, книг обліку й закріплення озброєння (форма №3), видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів (форма №5), нарядів (додаток 2), термін зберігання яких становить 20 років, відповідно до ст. 53 наказу МВС України від 04.06.2002 №519.

В той же час, лише 06.02.2023 на запит прокурора у провадженні Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Львівській області надано інформацію про те, що на озброєнні в БМОП «Беркут» в Львівській області та ГУНП у Львівській області перебувало 46 помпових рушниць калібру 12/76 «Форт-500» та надано необхідні підтверджуючі документи, хоча раніше вказували про її або відсутність, або знищення.

Вивченням інформації з Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Львівській області від 21.07.2014 № 6/515 встановлено і іншу суперечність та недостовірність наданої інформації, зокрема, що на балансі в черговій частині штабу ГУМВС в Львівській області перебувало 2 помпові рушниці калібру 12/76 «Форт-500» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . І в цій же ж інформації вказано, зокрема, через те, що в приміщенні кімнати зберігання зброї БМОП «Беркут» в Львівській області з невідомих причин стався вибух і виникла пожежа 20 лютого 2014 року, яка знищила всю документацію щодо видачі зазначених рушниць та кількості набоїв до них. В той же час, одна рушниця № НОМЕР_3 перебуває в тій же черговій частині штабу ГУМВС в Львівській області, а 2 помпові рушниці калібру 12/76 «Форт-500» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 було викрадено з кімнати зберігання зброї БМОП «Беркут» в Львівській області невстановленими особами, які проникли туди після вибуху та пожежі.

Відповідно до листа ГУ МВС України у Львівській області від 28.05.2015 № 6/430 на балансі та озброєнні ГУ МВС України у Львівській області знаходилось 46 помпових рушниць «Форт-500», 12 калібру, з них 14.01.2014 в службове відрядження до м. Києва взято 7 помпових рушниць «Форт-500», 12 калібру №№ НОМЕР_6 , Ж-0115, ВІ-036393, ВІ-036557, ВІ-036395, ВІ-036388, ВІ-036552.

В тому числі, 28.01.2014 на озброєння БМОП «Беркут» в Львівській області з УМВС в Хмельницькій області, відповідно до накладних та актів передач отримано на озброєння 10 помпових рушниць «Форт-500», 12 калібру: №№ ВІ-064750, ВІ-064751, ВІ-064757, ВІ-064717, ВІ-064728, ВІ-064742, ВІ-064746, ВІ-064752, ВІ-064596, ВІ-064608, які не закріплювались за особовим складом отримано і перебували у запакованому вигляді в службовому автомобілі, який нібито згодом разом з рушницями було викрадено.

Проте, враховуючи виявлені суперечності та непослідовність в наданні інформації виникають сумніви в їх достовірності.

Також, в ході досудового розслідування досліджуються обставини приховування окремими працівниками БМОП «Беркут» у Львівській області слідів вказаних злочинів та обставин застосування помпових рушниць марки «Форт 500» під час здійснення ними у протиправний спосіб розгону учасників акцій протесту в центральній частині м. Києва.

Так, до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002 від 21.02.2014 стосовно колишнього заступника командира-начальника штабу БМОП «Беркут» ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_23 за ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 365 КК України за фактами умисного знищення та пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу приміщення БМОМ «Беркут», що по вул. Тролейбусній, 16 в м. Львові, вибуху, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, що спричинило загибель двох людей.

Згідно з інформацією голови ліквідаційної комісії ГУМВС у Львівській області від 06.02.2023 № 5/112/05/18-2023 12 помпових рушниць калібру 12/76 «Форт-500» та їх модифікації, котрі станом на 18.02.2014 перебували на балансі ГУ МВС України в Львівській області (Ж 0091, ВІ-036546, ВІ-064750, ВІ-064751, ВІ- 064757, ВІ-064717, ВІ-064728, ВІ-064742, ВІ-064746, ВІ-064752, ВІ-064596, ВІ- 064608) рахуються в нестачах та станом на 01.02.2023 обліковуються на позабалансовому рахунку 073 «Невідшкодовані нестачі і втрати від псування цінностей» в ГУМВС України у Львівській області. Розмежувати майно, яке було знищене під час пожежі та вибуху, що відбувся на базі БМОП «Беркут» 20.02.2014, від майна яке було викрадено, неможливо, оскільки під час інвентаризації воно було відсутнє і обліковано, як нестача (кримінальне провадження № 0000667 від 11.03.2014, яке приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000715 від 24.02.2014). На даний час їх місцезнаходження невідоме.

З цією метою в розпорядження експертів необхідно додатково надати службову вогнепальну зброю гладкоствольні помпові рушниці 12-го калібру, в тому числі які були на озброєнні співробітників ГУМВС України в Львівській області у листопаді 2013 року лютому 2014 року, що і стало підставою для проведення обшуку та відшукання їх та відповідних документів за місцем проживання міліціонера-снайпера штурмового взводу БМОП «Беркут» ГУМВС в Львівській області ОСОБА_4

15.08.2023 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва (судова справа №757/35292/23-к) надано дозвіл на обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_4 .

На підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2023 прокурором ОСОБА_24 15.09.2023 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході обшуку виявлено річ, яка не входить до переліку, щодо якого прямо наданий дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та яка не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, але котра містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а саме: мобільний телефон марки «Huaweі», моделі SLA-L22, SN НОМЕР_7 .

Постановою слідчого від 15.09.2023 вищевказана річ визнана речовим доказом. Того ж дня винесено постанову про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, адже вилучені предмети можуть містити інформацію, яка має значення для досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Тобто, вилучений під час обшуку мобільний телефон марки «Huawey», моделі SLA-L22, SN НОМЕР_7 , має значення для встановлення об`єктивної істини у справі, оскільки може містити відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність та зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки прокурору, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 15.09.2023 в ході проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000268 від 27.03.2023, а саме: мобільний телефон марки «Huaweі», моделі SLA-L22, SN НОМЕР_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1