Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/8613/23
У Х В А Л А

01.01.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Відділення поліції №1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , скаржника, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів матеріалами скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Відділення поліції №1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

21.12.2023р. скаржника ОСОБА_4 звернулася до суду з даною скаргою на бездіяльність слідчого СВ Відділення поліції №1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 12.12.2023р. ОСОБА_4 подала до відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області заяву про кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.358, ч.1 ст.384 КК України. У заяві ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення прямо зазначено дані, які свідчать однозначно про вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.358, ч.1 ст.384 КК України. Так, в заяві ОСОБА_4 вказала, що старшим слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_5 проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000604 від 12.09.2023р. за ч. 3 ст. 332 КК України. 15 вересня 2023р. в судовому засіданні по справі №299/6151/23 слідчим ОСОБА_5 та процесуальним прокурором ОСОБА_6 було повідомлено суду про те, що під час досудового розслідування, вручення підозри ОСОБА_7 не було залучено перекладача, а також не було здійснено переклад документів на російську мову. В результаті чого, судове засідання було відкладено, а сторону обвинувачення зобов`язано виконати переклад документів.

Скаржнику відомо, що ОСОБА_8 в невідомий день та час підписала документи про нібито залучення її по вищевказаному кримінальному провадженню в якості перекладача 14.09.2023р. Про незалучення її в якості перекладача 14.09.2023р. по вищевказаній справі свідчить зокрема відсутність її підпису у всіх процесуальних документах, які оформлялись під час проведення слідчих дій з ОСОБА_7 та відсутність запису про відвідування ОСОБА_8 . СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених осіб за 14.09.2023р.

Крім того, в невідомий день і час, але після 15.09.2023р. ОСОБА_8 виконала недостовірний та завідомо неправильний переклад клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підозри ОСОБА_9 , які в подальшому були подані в судовому засіданні по вищевказаній справі.

Станом на 20.12.2023р. ОСОБА_4 не отримала витяг з ЄРДР, а відтак відомості не були внесені до ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України та не було розпочато досудове розслідування обставин викладених у заяві ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 23 вересня 2023р. за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.358, ч.1 ст.384 КК України, а відтак скаржник просить суд зобов`язати уповноважену особу відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до вимог ст.214 КПК України та розпочати досудове розслідування обставин викладених у заяві ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 23 вересня 2023р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.358, ч.1 ст.384 КК України.

На підставі наведеного скаржник просить суд розглянути скаргу та зобов`язати уповноважену особу Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу національної поліції ГУНП України в Закарпатській області внести до ЄРДР внести її повідомлення про скоєння кримінального правопорушення.

В судовому засіданні скаржник доводи своєї скарги підтримала повністю з підстав, наведених в ній, а відтак просила її повністю задоволити, слідчий СВ Відділення поліції №1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечував доводи скарги, в обґрунтування своїх висновків та заперечень вказав, що по повідомленню скаржника про скоєння злочину працівниками поліції проводилася перевірка в рамках Закону України «Про звернення громадян», однак складу злочину не було встановлено.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, надані сторонами кримінального провадження, інших доказів ні скаржник, ні прокурор в судовому засіданні не надали, сторонам було запропоновано надати додаткові докази в обґрунтування своїх позицій, суд приходить до наступного.

При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п.17 ч.1 ст.7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.

Приорітетними завданням кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ч.1 ст.3 КПК України).

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні з пояснень скаржника та матеріалів скарги встановлено, що скаржник ще 12.12.2023р. подала до Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу національної поліції ГУНП України в Закарпатській області заяву про вчинене кримінальне правопорушення- а саме: в заяві ОСОБА_4 вказала, що 15 вересня 2023р. в судовому засіданні по справі №299/6151/23 слідчим ОСОБА_5 та процесуальним прокурором ОСОБА_6 було повідомлено суду про те, що під час досудового розслідування, вручення підозри ОСОБА_7 не було залучено перекладача, а також не було здійснено переклад документів на російську мову. Разом з тим, скаржнику відомо, що ОСОБА_8 в невідомий день та час підписала документи про нібито залучення її по вищевказаному кримінальному провадженню в якості перекладача 14.09.2023р. Про незалучення її в якості перекладача 14.09.2023р. по вищевказаній справі свідчить зокрема відсутність її підпису у всіх процесуальних документах, які оформлялись під час проведення слідчих дій з ОСОБА_7 та відсутність запису про відвідування ОСОБА_8 СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених осіб за 14.09.2023р. Крім того, в невідомий день і час, але після 15.09.2023р. ОСОБА_8 виконала недостовірний та завідомо неправильний переклад клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підозри ОСОБА_9 , які в подальшому були подані в судовому засіданні по вищевказаній справі, проте відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені.

Між тим, у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування. Частиною другої цієї норми передбачено, що порядок формування і ведення Реєстру регламентується спеціальним Положенням, тобто дане Положення про ЄРДР є невід`ємною складовою інституту початку досудового розслідування і підпорядковується нормам КПК, лише конкретизуючи їх зміст на основі тлумачення норм закону і концептуальних засад.

Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України за №69 від 17.08.2012р. визначенні строки внесення відомостей до Реєстру. Зокрема, відповідно до п.3.1 розділу 1 зазначеного Положення унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений ч.1 ст.214 КПК України.

Також п.1.3 Положення передбачено, що особа, яка подала заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншим засобом зв`язку.

Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).

При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела (п.1.2) повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, з із змісту заяви скаржника від 12.12.2023р. про вчинення кримінальних правопорушень за ст.190 ч.2 КК України, яку було подано заяву до Виноградівського відділення Берегівського відділу НПУ в Закарпатській області, зокрема, адресоване безпосередньо начальнику відділення, вбачається, що нею детально викладенні обставини (відомості) про кримінальне правопорушення, яке, на її думку, скоєне відповідними конкретними особами. Із цієї ж заяви вбачається, що скаржник із вимогами ст.ст.383,384 КК України (Завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, Завідомо неправдиве показання) ознайомлений, про що свідчити його особистий розпис.

Не дивлячись на категоричні приписи ст.214 КПК України уповноважена особа Виноградівського відділення Берегівського ВП ГУ НПУ в Закарпатській області, замість того, щоб внести відомості до ЄРДР щодо вказаних кримінальних правопорушень та доручити розслідування конкретному слідчому, однак і на час розгляду даної скарги у суді відомості до ЄРДР не внесено, зокрема, працівниками Виноградівського відділу поліції згідно із Законом України «Про звернення громадян» винесений Висновок про результати розгляду матеріалів, а відтак у проведенні слідчих дій відмовлено.

Так, ч.3 ст.214 КПК України встановлено заборону проведення досудового розслідування до внесення відомостей до ЄРДР або без такого внесення, тобто без реєстрації заяви чи повідомлення особи про злочин настають негативні наслідки, оскільки ця особа фактично позбавляється можливості реалізувати своє право на отримання державного захисту від злочину.

Окрім того, заявники, як правило не надають заяви про вчинення злочину безпосередньо слідчим чи прокурорам, а контактують з цього приводу з іншими службовими особами, а відтак, виходячи з концептуальних положень КПК і принципу верховенства права, «момент надання уповноваженим особам заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення» настає і тоді, коли заявник подав вказану заяву у встановленому порядку не безпосередньо слідчому (прокурору), а й іншій уповноваженій особі, зокрема, уповноваженому працівнику канцелярії прокуратури або чергової частини структурного підрозділу МВС України

Отже, системний аналіз зазначених норм дає підстави стверджувати, що невнесення заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР- слід вважати таким, що не відповідає вимогам КПК і має ознаки незаконної бездіяльності слідчого.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що заява скаржника повинна розглядатись в порядку кримінального процесуального законодавства, а не вимог Закону України «Про звернення громадян», як повідомлення про кримінальне правопорушення, а відтак, об`єктитвний аналіз викладеного свідчить про те, що у посадових осіб Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НПУ в Закарпатській області не було законних підстав не внести невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, відповідні відомості до ЄРДР та розпочати саме розслідування.

Аргументи слідчого щодо заперечення вимог скаржника, суд не може взяти до уваги, оскільки особливою процесуальною гарантією для забезпечення права особи ініціювати досудове розслідування є встановлена ч.4 ст.214 КПК України категорична заборона слідчому, прокурору, іншій службовій особі, уповноваженій на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, відмовляти у прийнятті та реєстрації таких заяв чи повідомлень.

Вказану процесуальні гарантію слід розглядати у єдності з положеннями п.1 ч.1 ст.303, ч.1 ст.304 КПК України, якими передбачена правова можливість заявника, потерпілого, його представника чи законного представника протягом 10-ти днів з моменту бездіяльності оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слід зазначити, що в даних нормах закону реалізовані концептуальні положення щодо посилення ролі судового контролю у формі розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, підкріпивши тим самим реальність процесуальних гарантій заявника (потерпілого) на отримання від держави захисту проти вчинених кримінальних правопорушень.

Між тим, слідчий суддя, розглядаючи скаргу і керуючись принципом верховенства права, не може обмежитись констатацією формального дотримання відповідними службовими особами вимого підзаконного нормативно-правового акта, якщо ці дії за своєю суттю і правовими наслідками не відповідають вимогам КПК України та Конституції України.

Суд звертає увагу учасників процесу на те, що норма ст.214 КПК України взагалі не передбачає оцінювання слідчим чи прокурором достатності і достовірності викладених у поданій заяві відомостей про вчинення злочину як підстави для внесення заяви про злочин до ЄРДР і початку розслідування, а також не передбачає необхідності надання заявником доказів на підтвердження обставин вчинення злочину.

Таким чином, на підставі наведеного суд приходить до переконання про обґрунтованість скарги, а відтак вона підлягає до задоволення в повному обсягу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.214,303-307,615 ч.15 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Відділення поліції №1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення - задоволити.

Зобов`язати уповноважених осіб СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу національної поліції ГУНП України в Закарпатській області внести до ЄРДР повідомлення ОСОБА_4 від 12.12.2023р. про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.358, ч.1 ст.190 КК України.

Копію ухвали невідкладно направити учасникам кримінального провадження та прокурору.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора (ч.3 ст.307 КПК України) не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1