Провадження № 1-кс/752/8021/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного управління Національної поліціїв Автономній Республіці Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 про здійснення у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023 року спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання погодив заступник начальника відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що внаслідок збройної агресії з боку російської федерації із 20.02.2014 на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя військовослужбовцями збройних сил російської федерації встановлено ефективний контроль, як над територією Кримського півострову, так і за діяльністю розташованих там органів влади, чим фактично здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. А відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року.

В порушення ст. ст. 42, 43 "Положення про закони і звичаї війни на суходолі" що є додатком до Гаагської конвенції "IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі" від 18.10.1907 Російська Федерація використовуючи фактичний контроль над органами місцевої влади прийняла нові закони та утворила власні судові і правоохоронні органи.

Для забезпечення роботи незаконно створених судових органів, згідно з Указом Президента російської федерації № 786 від 19.12.2014, на посаду «судьи Евпаторийского городского суда Республики Крым» призначено громадянку України ОСОБА_6 , яка до цього займала посаду судді Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим.

ОСОБА_6 , будучи наділена окупаційною владою повноваженнями «судді», діючи умисно, всупереч вимогам ст.ст.2, 47, 49 Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (далі по тексту Конвенція (IV), достовірно знаючи, що внаслідок збройної агресії російською федерацією тимчасово окуповано територію Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, розглянула справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 18.10 Кодексу про адміністративні правопорушення російської федерації, щодо громадянина України ОСОБА_7 який, згідно з матеріалами справи наданими "суду", допустив повторне здійснення іноземним громадянином або особою без громадянства трудової діяльністю в російській федерації без дозволу на роботу або патенту, якщо такий дозвіл або патент потрібно у відповідності до федерального закону.

Будучи професійним суддею, який досконало володіє чинним законодавством України, частиною якого є чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, ОСОБА_6 розуміла, що ОСОБА_7 , відповідно до ст. 3 Конвенції (IV) перебуває під захистом як громадянин України, що проживає на тимчасово окупованій російською федерацією території України.

Незважаючи на це, а також те, що згідно зі ст. 47 Конвенції (IV) жодні додаткові дозволи рф чи інші документи для проживання на ТОТ АР Крим та м. Севастополь за національним законодавством України та нормами міжнародного гуманітарного права вищевказаному громадянину України не потрібні та, що ОСОБА_7 , як особа, що перебуває під захистом Конвенції не може бути позбавлений, у будь-якому випадку або будь-яким способом, переваг цієї Конвенції ОСОБА_6 діючи умисно з метою примусового переміщення, шляхом видворення ОСОБА_7 за межі тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, 02.02.2018 в приміщенні «Евпаторийского городского суда Республики Крым», що розташований за адресою: ТОТ АР Крим, м. Євпаторія, просп. Леніна, буд. 30, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_7 , постановила рішення №5-53/2018 про визнання його винним.

При цьому, під час розгляду справи достовірно встановлено, що ОСОБА_7 , є громадянином України, особа якого в суді підтверджена, проживав на території Автономної Республіки Крим і після тимчасової окупації Кримського півострову російською федерацією ухилявся від виїзду з території російської федерації та допустив повторне здійснення іноземним громадянином трудової діяльністю в російській федерації без дозволу на роботу або патенту, якщо такий дозвіл або патент потрібно у відповідності до федерального закону. Незважаючи на це, ОСОБА_6 грубо порушуючи вимоги ст. 49 Конвенції (ІV), згідно з якою заборонені, незалежно від їх мотиву насильницькі переміщення, прийняла рішення про накладення на ОСОБА_7 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5000 російських рублів з примусовим адміністративним видворенням за межі рф (Криму).

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 147 Конвенції (IV) незаконне переміщення (переведення) особи, яка перебуває під захистом, є одним із серйозних порушень цієї Конвенції (IV), ОСОБА_6 постановивши рішення про видворення громадянина України ОСОБА_7 за межі тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, допустила порушення вимог ст.ст. 3, 47, 49 та 147 Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

В подальшому ОСОБА_6 , будучи наділена окупаційною владою повноваженнями «судді», діючи умисно, всупереч вимогам ст.ст.2, 47, 49 Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (далі по тексту Конвенція (IV), достовірно знаючи, що внаслідок збройної агресії російською федерацією тимчасово окуповано територію Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, розглянула справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 18.10 Кодексу про адміністративні правопорушення російської федерації, щодо громадянина України ОСОБА_8 який, згідно з матеріалами справи наданими "суду", допустив повторне здійснення іноземним громадянином або особою без громадянства трудової діяльністю в російській федерації без дозволу на роботу або патенту, якщо такий дозвіл або патент потрібно у відповідності до федерального закону.

Будучи професійним суддею, який досконало володіє чинним законодавством України, частиною якого є чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, ОСОБА_6 розуміла, що ОСОБА_8 , відповідно до ст. 3 Конвенції (IV) перебуває під захистом як громадянин України, що проживає на тимчасово окупованій російською федерацією території України.

Незважаючи на це, а також те, що згідно зі ст. 47 Конвенції (IV) жодні додаткові дозволи рф чи інші документи для проживання на ТОТ АР Крим та м. Севастополь за національним законодавством України та нормами міжнародного гуманітарного права вищевказаному громадянину України не потрібні та, що ОСОБА_8 , як особа, що перебуває під захистом Конвенції не може бути позбавлений, у будь-якому випадку або будь-яким способом, переваг цієї Конвенції ОСОБА_6 діючи умисно з метою примусового переміщення, шляхом видворення ОСОБА_8 за межі тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, 02.02.2018 в приміщенні «Евпаторийского городского суда Республики Крым», що розташований за адресою: ТОТ АР Крим, м. Євпаторія, просп. Леніна, буд. 30, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_8 , постановила рішення №5-48/2018 про визнання його винним.

При цьому, під час розгляду справи достовірно встановлено, що ОСОБА_8 , є громадянином України, особа якого в суді підтверджена, проживав на території Автономної Республіки Крим і після тимчасової окупації Кримського півострову російською федерацією ухилявся від виїзду з території російської федерації та допустив повторне здійснення іноземним громадянином трудової діяльністю в російській федерації без дозволу на роботу або патенту, якщо такий дозвіл або патент потрібно у відповідності до федерального закону. Незважаючи на це, ОСОБА_6 грубо порушуючи вимоги ст. 49 Конвенції (ІV), згідно з якою заборонені, незалежно від їх мотиву насильницькі переміщення, прийняла рішення про накладення на ОСОБА_8 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5000 російських рублів з примусовим адміністративним видворенням за межі рф (Криму).

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 147 Конвенції (IV) незаконне переміщення (переведення) особи, яка перебуває під захистом, є одним із серйозних порушень цієї Конвенції (IV), ОСОБА_6 постановивши рішення про видворення громадянина України ОСОБА_8 за межі тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, допустила порушення вимог ст.ст. 3, 47, 49 та 147 Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено у спосіб, передбачений ст.ст. 111, 278 КПК України, а саме за допомогою електронного поштового відправлення за останнім відомим місцем роботи на офіційну пошту «Евпаторийского городского суда Республики Крым» за адресою: «».

Крім того, 09.09.2023 року у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», розміщено оголошення, щодо виклику гр. ОСОБА_6 до заступника начальника відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 для отримання повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 438 КК України на 14.09.2023 на 10 год 00 хв.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 135 КПК України, 06.09.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 до заступника начальника відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 для отримання повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 438 КК України на 14.09.2023 на 10 год 00 хв.

Однак, гр. ОСОБА_6 до прокуратури в АР Крим та м. Севастополі відповідно до врученої їй повістки та станом на теперішній час, безпідставно не з`явилася та про причини неявки не повідомила.

На даний час підозрювану ОСОБА_6 оголошено у державний розшук, проведення якого доручено Службі безпеки України.

На даний час підозрювана ОСОБА_6 перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою, та на даний час являється так званою «судьей Евпаторийского городского суда Республики Крым» .

Зазначені обставини свідчать про умисне ухилення підозрюваної ОСОБА_6 від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, а також переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений нею особливо тяжкий злочин, що є передумовою для здійснення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 спеціального досудового розслідування відповідно до положень глави 24-1 КПК України.

На підставі зазначеного слідчий просить про задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчими 1-го відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину передбаченогоч. 1 ст. 438 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ч. 1 ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено у спосіб, передбачений ст.ст. 111, 278 КПК України, а саме за допомогою електронного поштового відправлення за останнім відомим місцем роботи на офіційну пошту «Евпаторийского городского суда Республики Крым» за адресою: «».

Крім того, 09.09.2023 року у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», розміщено оголошення, щодо виклику гр. ОСОБА_6 до заступника начальника відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 для отримання повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 438 КК України на 14.09.2023 на 10 год 00 хв.

Відповідно до вимог ст. 135 КПК України, 06.09.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 до заступника начальника відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 для отримання повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 438 КК України на 14.09.2023 на 10 год 00 хв.

Однак, гр. ОСОБА_6 до прокуратури в АР Крим та м. Севастополі відповідно до врученої їй повістки та станом на теперішній час, безпідставно не з`явилася та про причини неявки не повідомила.

Враховуючи наведене, положення статей 135, 276-279, 297-5 КПК України, ОСОБА_6 набула статус підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023.

Встановлено, що на даний час підозрювана ОСОБА_6 перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою, та на даний час являється так званою «судьей Евпаторийского городского суда Республики Крым» .

Постановою старшого слідчого 1-го відділу (з дислокацією в м.Києві) СУ ГУНП в АР Крим та міста Севастополя від 28.09.2023 підозрювану ОСОБА_6 оголошено у державний розшук, проведення якого доручено ГУ СБУ в АР Крим.

Таким чином, долучені до матеріалів клопотання матеріали кримінального провадження надають слідчому судді підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та прокуратури на території України, яка є тимчасово окупованою військами Російської Федерації, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого їй злочину.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частини 1 і 2 статті 1 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Виходячи з фактичних даних, що містяться у долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про достатність доказів обвинувачення для початку спеціального розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 438 КК України.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, рішення Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 32, Series А, № 182. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій відповідно до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

На даний час місце перебування ОСОБА_6 на підконтрольній території України не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 438 КК України; те, що вона умисно ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується від органів досудового розслідування та прокуратури, оголошена у державний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території, з метою виконання завдань кримінального судочинства, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023 відносно ОСОБА_6 .

Керуючись статями 297-1, 297-3, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.04.2023 року спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, останнє відоме місце проживання: тимчасово окупована територія АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 11.10.2023 о 17.10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1