КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6955/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0000498 - прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року, -

за участю:

представника

ТОВ "ІОНІТІ" - адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , про арешт майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000498 від 27.12.2022 р.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений завчасно та належним чином. Однак від заступника керівника Подільської окружної прокурори ОСОБА_8 , надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку із тим, що прокурори, які входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, у зазначений час будуть зайняті у невідкладних слідчих та процесуальних діях, судовому розгляді й розгляді клопотань про застосування заходів забезпечення в інших кримінальних провадженнях.

З урахуванням викладеного та думки представника ТОВ "ІОНІТІ" - адвоката ОСОБА_7 , який не заперечував щодо розгляду вказаної апеляційної скарги у відсутність прокурора, а також з урахуванням строків розгляду даної категорії справ у відповідності до ст. 422 КПК України та вимоги ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника ТОВ "ІОНІТІ" - адвоката ОСОБА_7 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання,що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у місті Києві перебуває кримінальне провадження за №0000498, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням перевіряються обставини за фактом заволодіння чужим майном, в особливо великих розмірах, шляхом обману, яке належить ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ».

Встановлено, що з 2015 року ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» здійснює свою господарську діяльність по розробці, виробництву та продажу зарядних станцій для електроавтомобілів.

Починаючи з 2017 року, за ініціативою ОСОБА_9 , ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» укладено договори купівлі-продажу з ТОВ «Олександр Перемежко та партнери» (співзасновником якого є ОСОБА_9 ), відповідно до яких ТОВ «Олександр Перемежко та партнери» придбали зарядні пристрої для електроавтомобілів у розстрочку на 12 місяців, сплативши лише 30% їх вартості, заздалегідь розуміючи, що сплачувати повну суму за договором не мають наміру.

На теперішній час ТОВ «Олександр Перемежко та партнери» за зарядні пристрої по вказаному договору не розрахувались, заподіявши шкоду ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» на суму близько 6,5 млн. грн.

Крім того, використовуючи довірливі відносини, ОСОБА_9 05.07.2019 отримує довіреність від ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» на підписання договорів від імені підприємства щодо встановлення та обслуговування зарядних станцій, що були придбані контрагентами, з обмеженням у вигляді узгодження всіх договорів, які планувалось підписати від імені вказаного підприємства з керівництвом за допомогою корпоративної електронної пошти.

Використовуючи вказану довіреність, у ОСОБА_9 виникає умисел на підроблення інших довіреностей від ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» на своє ім`я та ім`я ОСОБА_10 , з метою їх використання на свого користь та користь третіх осіб, шляхом укладання різного роду договорів.

Використовуючи видану довіреність, а також інші підроблені ним довіреності, ОСОБА_9 укладає договори від імені ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» у власних інтересах, інтересах ТОВ «IOHITI» та всупереч інтересам ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ», внаслідок чого до Господарського суду м. Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44, ТОВ «ІОНІТІ» подано численні позовні заяви до ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» під надуманим приводом (нібито відсутність електропостачання до зарядних пристроїв), про стягнення штрафних санкцій на значні суми грошових коштів, а саме:

-справа № 9 10/2558/22 - позов на суму 649 500 грн;

-справа № 910/2815/22 - позов на суму 760 650 грн;

-справа № 910/20198/21 - позов на суму 704 550 грн;

-справа № 910/12774/21 - позов на суму 127 050 грн;

-справа № 910/20186/21 - позов на суму 531 000 грн;

-справа № 910/20185/21 - позов на суму 495 000 грн.

Крім того, починаючи з липня 2020 року сервісною групою ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» були зафіксовані зарядні пристрої, які відключені від власного білінгу, а отже всі грошові кошти, що сплачують клієнти за зарядку електромобілів перестали поступати на банківські рахунки компанії, а надходять на рахунки шахраїв, які шляхом фізичного втручання в роботу зарядних пристроїв, які належать ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ», переключили їх на іншу білінгову мережу.

Після перемовин з контрагентами, на території яких, на підставі договорів оренди, розміщені зарядні пристрої, виявилось, що до них приїжджали люди, які мали на своєму автомобілі та на робочому одязі напис IONITY. Дані особи є працівниками цієї компанії, саме так вони себе називали, коли приїжджали до контрагентів ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ».

Із собою вони мали договори оренди і вимагали щоб контрагенти їх підписали, аргументуючи це тим, що, начебто, ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» припинило своє існування після початку війни в Україні, а власники підприємства вже декілька місяців як виїхали з країни і тільки із компанією «IONITY» наразі можливо укласти договір на розміщення обладнання.

Тобто було використано шахрайську схему шляхом обману контрагентів для привласнення належних ПП «Автоентерпрайз» зарядних пристроїв, та привласнення коштів, що надходять від клієнтів мережі заправних станцій від зарядки електромобілів.

Після чого, представники ТОВ «ІОНІТІ» здійснили заміну модемів та сім-карток у обладнанні, що належить ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ», чим заблокували поступ грошових коштів на банківські рахунки ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» від клієнтів, що заряджають на зарядних пристроях свої електромобілі. І зараз, коли клієнт хоче здійснити зарядку свого автомобіля, то він на інформаційному екрані на зарядному пристрої бачить привітання від компанії «EcoFactor». Всі ці зарядні пристрої із якими компанія «IONITY» провела заміну модему та сім-карток відображаються у статусі «online» у мобільному застосунку «EcoFactor» та їх видно на карті активних зарядок із позначкою "IONITY".

Зазначив, що на даний час, у білінгову систему ПП "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" не повернуто 30 (тридцять) зарядних пристроїв, доступ до яких фактично втрачений, у тому числі до зарядного пристрою № 2070, який розміщений за адресою: м. Київ, вул. Лісозахисна, 6, на підставі договору з ТОВ «Титул». Балансова вартість обладнання становить 366 500 грн та 374 100, 00 грн.

В ході досудового розслідування проведено огляд Інтернет-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_1, на якій виявлено посилання на мобільний застосунок «ECOFACTOR NETWORK».

Оглядом вказаного мобільного застосунку «ECOFACTOR NETWORK» встановлено активні зарядні пристрої, у кількості 16 одиниць, що розташовані на території, на якій було розміщено зарядні пристрої ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» до їх зникнення, з позначками «IONITY AC by AE», у тому числі зарядного пристрою № 1187, розміщений за адресою: м. Київ, вул. Лісозахисна, 6.

Разом з тим, на вказаному місці, за адресою: м. Київ, вул. Лісозахисна, 6, відповідно до договору №20/10/2020-4 від 20.10.2020, укладеного між ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» та ТОВ «ТИТУЛ», а також акту приймання передачі до нього, було розміщено зарядний пристрій № 2070, що належав ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» до втручання у його діяльність та його подальшого зникнення з білінгової системи підприємства.

Відповідно до балансової довідки ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» Вих. № 31/09-22/1 від 31 вересня 2022 року, на балансі підприємства перебуває у тому числі, зарядний пристрій № 2070, що розміщений за адресою: м. Київ, вул. Лісозахисна, 6 Велика Кільцева дорога, на підставі договору з ТОВ «Титул» №20/10/2020-4 від 20.10.2020.

У зв`язку з чим, враховуючи встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, з метою їх перевірки та виконання завдань кримінального провадження у сторони обвинувачення виникла необхідність в огляді вказаного зарядного пристрою, з можливістю його вилучення, для подальшого проведення експертного дослідження.

Вказав, що на даний час, є всі підстави вважати, що зарядний пристрій № 1187, що розміщений за адресою: м. Київ, вул. Лісозахисна, 6 та є активним у мобільному застосунку «ECOFACTOR NETWORK» з позначкою «IONITY AC by AE» являється зарядним пристроєм № 2070, що належить ПП «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» та у який відбулось втручання.

12 червня 2023 року на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва проведено огляд зарядного пристрою для електричних автомобілів № 1187, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :85:916:0003 за адресою: м. Київ, вул. Лісозахисна, 6, з метою фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. В ході проведення огляду вилучено модем з коробки зарядного пристрою з ідентифікуючою ознакою « НОМЕР_1 » з сімкартокою «Київстар», який вилучено до сейф-пакету PSP 2261444.

13 червня 2023 року слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаного модему та визначено місце зберігання речового доказу камеру для речових доказів Подільського УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Хорива, б. 20.

В органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на модем з коробки зарядного пристрою №1187 з ідентифікуючою ознакою «НОМЕР_1» з сімкартокою «Київстар», який вилучено до сейф-пакету PSP 2261444.

03.10.2023 прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на модем з ідентифікуючою ознакою « ОСОБА_11 » з сім-карткою «Київстар», з коробки зарядного пристрою № НОМЕР_2 , що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лісозахисна, 6, який запаковано до сейф-пакету PSP 2261444.

23.10.2023 ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора та представників власника майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що до клопотання прокурора надана недостатня кількість доказів необхідності накладення арешту, слідчий суддя не вбачав достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власника майна та інших осіб від не вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих органом досудового розслідування матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у даному провадженні прокурор не навів достатніх підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно не вбачається.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання до нього долучена постанова слідчої Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 від 13 червня 2023 року про визнання вказаного майна речовим доказом, яка є формальною, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України. У ній також не вказано, з яких мотивів слідча виходила при вирішенні питання про визнання вказаного майна речовими доказами. Крім того в ній зазначено, що вилучене 23.12.2022 майно має значення речового доказу, однак відповідно до клопотання, проведення огляду та вилучення майна відбулося 12.06.2023.

В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, що слідчий суддя, оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна,є передчасним.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4