Провадження №: 1-кс/755/3276/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2023 р. м.Київ:

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим капітана юстиції ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сімферополь АР Крим, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчий-криміналіст 2 відділу СУ Головного управління Служби безпеки України в АР Крим підполковник ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000130 від 30.05.2023 року, з клопотанням.про здійснення спеціального досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000130 від 30.05.2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що у період 19-22 лютого 2014 року, російська федерація, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та російською федерацією (ратифікований Законом України №13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом російської федерації №42-ФЗ від 02.03.1999 року), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду рф проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним рф результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу рф території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 російська федерація, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м.Севастополь до складу рф, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом рф було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням російської федерації в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 2 ст.13 «О судебной системе российской федерации» від 31 грудня 1996 року № 1-ФКЗ: Порядок наділення повноваженнями голів, заступників голів, інших суддів касаційних судів загальної юрисдикції, апеляційних судів загальної юрисдикції, верховних судів республік, окружних, обласних судів, судів міст федерального значення, судів автономної області і автономних округів, районних судів, військових і спеціалізованих судів, арбітражних судів округів, арбітражних апеляційних судів, арбітражних судів суб`єктів російської федерації і спеціалізованих арбітражних судів встановлюється відповідним федеральним конституційним законом і федеральним законом про статус суддів.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону російської федерації від 26.06.1992року №3132-I зі змінами та доповненнями «О статусе судей в российской федерации» - Президент російської федерації в двомісячний термін з дня отримання необхідних матеріалів призначає суддів федеральних судів, а кандидатів у судді Верховного суду російської федерації представляє для призначення Раді Федерації Федеральних Зборів російської федерації або відхиляє подані кандидатури, про що повідомляється голові Верховного суду російської федерації.

Також, згідно зі ст. 86 «Конституції «Республики Крым»»:

1. Правосуддя в Республіці Крим здійснюється тільки судом.

2. У Республіці Крим діють федеральні суди і мирові судді. Повноваження, порядок утворення та діяльності федеральних судів визначаються законодавством російської федерації.

3. З ініціативи Державної Ради Республіки Крим, узгодженої з Верховним Судом російської федерації, в Республіці Крим можуть утворюватися судові ділянки і посади мирових суддів відповідно до законодавства російської федерації і законодавства Республіки Крим.

4. Статус, повноваження, порядок і гарантії діяльності суддів визначаються федеральним законом, а по відношенню до мирових суддів - також законом Республіки Крим.

Федеральним Законом РФ №154-Ф3 від 23.06.2014 «О создании судов Российской Федерации на териториях Республики Крым и города федерального значения Севастополя и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации» створено систему судів на території «Республики Крым», зокрема, незаконно створено так званий «Керченський міський суд Республіки Крим» і в подальшому незаконно призначено суддів цього «судового» органу.

Водночас, згідно зі ст.ст. 1, 2 Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, зокрема ст.ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії російської федерації з 20 лютого 2014 року.

Вказані обставини також підтверджуються Звітом офісу прокурора міжнародного кримінального суду від 04.12.2017 року, згідно якого на тимчасово окупованій території України розпочався та триває збройний конфлікт між Україною та Російською Федерацією, Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН про територіальну цілісність України №68/262, згідно якої територія України є цілісною та недоторканою, Резолюцією Парламентської асамблеї ради Європи № 2168, згідно якої Російська Федерація визнається державою-агресором.

Незважаючи на це, у громадянки України ОСОБА_6 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах виник та сформувався стійкий злочинний умисел, направлений на зайняття посади в незаконному судовому органі.

Так, у період з 2014 року до 10.05.2023 під час окупації російською федерацією частини території України, громадянка України ОСОБА_6 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії АР Крим з боку рф, з власної ініціативи, добровільно вирішила особисто взяти участь в утворенні та функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів окупаційної судової влади.

Зокрема, з грудня 2014 по травень 2023 ОСОБА_6 працювала на посадах: заступника голови так званого «Залізничного районного суду м. Сімферополь»; тимчасово виконуючий обов`язки голови так званого «Залізничного районного суду м. Сімферополь» та голови так званого «Залізничного районного суду м. Сімферополь».

Реалізуючи свій злочинний умисел на зайняття посади в незаконних судових органах на тимчасово окупованій території півострова Крим, ОСОБА_6 не пізніше 10.05.2023 року (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, працевлаштувалася до незаконно створеного окупаційною владою російської федерації судового органу на посаду голови так званого «Залізничного районного суду м. Сімферополь», де на даний час здійснює «правосуддя» від імені та в інтересах країни-окупанта.

Так, 10.05.2023 указом президента російської федерації №332 "О назначении судей федеральных судов" ОСОБА_6 призначено на посаду «голови» так званого «Залізничного районного суду м. Сімферополь».

В подальшому, призначена на посаду «голови Залізничного районного суду м.Сімферополь» ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні зазначеного незаконного судового органу, що розташований за адресою: тимчасово окупована територія АР Крим, м. Сімферополь, вул. Хромченка, буд. 6-А, приступила до виконання своїх безпосередніх обов`язків, чим грубо й систематично порушувала вимоги українського та міжнародного гуманітарного права, постановляючи судові рішення від імені російської федерації.

Своїми умисними діями з відправлення так званого «правосуддя», ОСОБА_6 сприяла реалізації політики окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя.

Згідно мотивів клопотання, слідством на даний час встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу: відповідь на доручення за вих. № 76/14/91-4852нт від 10.08.2023 року.

31.07.2023 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

31.07.2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки на 07.08.2023 року, 08.08.2023 року та на 09.08.2023 року про виклик її до слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та участі в слідчих та процесуальних діях у рамках кримінального провадження №0000130 від 30.05.2023 року було опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, випуск №154 (7552) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, в обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка належить останній було направлено сканкопію повного тексту повідомлення про підозру, лист з відповідним повідомленням та повістки про виклик до слідчого для проведення слідчих і процесуальних дій на 07.08.2023 року, 08.08.2023 року та на 09.08.2023 року (протокол огляду від 02.08.2023 року).

Таким чином, 31.07.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та відповідно до положень ст.135 КПК України викликано слідчим для проведення слідчих і процесуальних дій.

10.08.2023 року старшим слідчим слідчим-криміналістом 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим капітаном юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_6 , проведення якого доручено співробітниками оперативного підрозділу 2 управління (з дислокацією у м.Херсон) ГУ СБ України в АР Крим.

10.08.2023 року старшим слідчим слідчим-криміналістом 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим капітаном юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000130 на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

05.10.2023 року старшим слідчим слідчим-криміналістом 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим капітаном юстиції ОСОБА_5 постановлено постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000130 на підставі ч.1 ст.282 КПК України.

А тому, оскільки підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності слідчий просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності здійснення спеціального досудового розслідування прокурор в судовому засіданні посилається на те, що підставою для здійснення спеціального судового провадження є ухилення ОСОБА_6 від явок на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, крім того, ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому просив суд задовольнити клопотання з наведених мотивів.

Захисник в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказав відповідні доводи в судовому засіданні, вислухавши вищенаведені пояснення захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000130 від 30.05.2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

31.07.2023 року старшим слідчим слідчим-криміналістом 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим капітаном юстиції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу нагляду за додерженням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 було складено письмове повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Згідно мотивів клопотання, слідством на даний час встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу: відповідь на доручення за вих. № 76/14/91-4852нт від 10.08.2023 року.

У зв`язку з цим, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки на 07.08.2023 року, 08.08.2023 року та на 09.08.2023 року про виклик її до слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та участі в слідчих та процесуальних діях у рамках кримінального провадження №0000130 від 30.05.2023 року було опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, випуск №154(7552) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, 02.08.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та відповідно до положень ст.135 КПК України викликано слідчим для проведення слідчих і процесуальних дій.

10.08.2023 року на підставі вимог ст.281 КПК України у зв`язку із переховуванням підозрюваної ОСОБА_6 від слідства і суду та інформацією оперативного підрозділу про те, що остання перебуває на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим, її було оголошено в розшук, а також відповідною постановою слідчого від 10.08.2023 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було зупинено.

05.10.2023 року старшим слідчим слідчим-криміналістом 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим капітаном юстиції ОСОБА_5 постановлено постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000130 на підставі ч.1 ст.282 КПК України.

Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст. 2 КПК України).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших кримінальних правопорушень не допускається, крім випадків, коли кримінальні правопорушення вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

А тому, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Одночасно, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Як вбачається із матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення відділом контррозвідки 2 управління ГУ СБУ в АР Крим від 26.05.2023 року; відповідями відділу контррозвідки 2 управління (з дислокацією у м.Херсон) ГУ СБУ в АР Крим на доручення слідчого від 31.05.2023 року та 10.08.2023 року; протоколами оглядів від 26.06.2023 року, 30.06.2023 року, 04.07.2023 року та 02.08.2023 року; висновком експерта №20912/23-35 від 20.09.2023 року; повідомленням ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

А тому, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

У зв`язку з наведеним, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останньої до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Поряд з цим, при розгляді даного клопотання слідчого ОСОБА_7 , суд враховує, що відповідно до оперативної інформації органу досудового розслідування підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення 21.04.2023 року постанови про оголошення підозрюваної в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому КПК України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження 31.07.2023 року було складено повідомлення про підозру громадянки ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру 02.08.2023 року було вручено, відповідно до вимог КПК України шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий Кур`єр», що є друкований засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, постановою старшого слідчого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим капітана юстиції ОСОБА_5 від 10.08.2023 року ОСОБА_6 було оголошено в розшук у зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Наведене, дає слідчому судді достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 умисно переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо ряду злочинів, зокрема передбаченого ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що свідчать про причетність ОСОБА_6 до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, знаходиться на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим капітана юстиції ОСОБА_5 підлягає задоволенню, та вважає за необхідне надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000130 від 30.05.2023 року за підозрою громадянки України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111- 1 КК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 2971-2974, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим капітана юстиції ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сімферополь АР Крим, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя