УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001149 від 02.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001149 від 02.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна, яке вилучено у період часу з 16 год. 35 хв. 05.12.2023 до 18 год. 40 хв. 05.12.2023 в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, а саме, на: шкіряну сумку чорного кольору; пачку грошових купюр перетягнутою резинкою, а саме сто купюр номіналом сто доларів США. Верхня купюра в пачці з номером MI02747617A та нижня купюра в пачці з номером MB85325561N; мобільний телефон «Самсунг S21» ІМЕІ НОМЕР_1 з карткою оператору мобільного телефону «Київстар» з номером НОМЕР_2 ; записник чорного кольору, з чорновими записами; три банківські картки «ПриватБанку» з номерами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; технічний паспорт на автомобіль «Toyota Land cruiser Prado» державний номерний знак НОМЕР_6 власник ОСОБА_5 ; гроші в сумі 110 доларів США; гроші в сумі 220 грн.; ключі від автомобіля « Toyota Land cruiser Prado» державний номерний знак НОМЕР_6 .

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001149 від 02.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна транспортна інфраструктура» () від 13.03.2023 року № 46-к/тр «Про обрання директором ОСОБА_6 » - ОСОБА_5 обрано на посаду директора ТОВ «СТІ» з 13.03.2023 на підставі рішення №10/03/23 єдиного учасника від 10.03.2023 про обрання на посаду директора.

Обіймаючи посаду директора ТОВ «Сучасна транспортна інфраструктура» ОСОБА_5 мав безпосередній доступ до комерційної таємниці ТОВ «Сучасна транспортна інфраструктура», яка, зокрема, включає в себе інформацію про структуру управління компанією, інформацію про взаємодію з контрагентами, політики взаємодії з контрагентами, політики організації та ведення бізнес-процесів підприємства та інше.

07.08.2023 ОСОБА_5 звільнено з посади директора зазначеного підприємства на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України «за угодою сторін».

Як зазначає слідчий в своєму клопотанні, що у невстановлений час, після звільнення з посади директора ТОВ «Сучасна транспортна інфраструктура» у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування за рахунок чужого майна. З цією метою останній діючи в умовах воєнного стану прийняв для себе рішення про вчинення злочину - вимоги передачі чужого майна у засновника ТОВ «Сучасна транспортна інфраструктура» ОСОБА_7 , а саме грошових коштів в сумі 472 000 гривень з погрозою розголошення відомостей, а саме інформації, яка містить комерційну таємницю зазначеного товариства, яку ОСОБА_7 нібито бажає зберегти в таємниці.

05.12.2023 по вулиці Ушинського 36 у м. Києві в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України

06.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України.

У період часу з 16 год. 35 хв. 05.12.2023 до 18 год. 40 хв. 05.12.2023, відповідно до вимог ст. 208 КПК України, слідчими проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_5 . Під час проведення вищевказаного обшуку працівниками поліції виявлено та вилучено майно на яке слідчий просить накласти арешт.

Вилучене під час обшуку майно має значення для кримінального провадження та може бути використано як доказ вчинення кримінального правопорушення.

06.12.2023 слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 винесено постанову про визнання вищезазначеного майна речовим доказом.

Відтак, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, на адресу суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Представник власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, водночас подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СУ ГУ НП У м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001149 від 02.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України.

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 06.12.2023 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 06.12.2023, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а також те, що слідчим не доведено, що технічний паспорт на автомобіль «Toyota Land cruiser Prado» державний номерний знак НОМЕР_6 власник ОСОБА_5 ; ключі від автомобіля « Toyota Land cruiser Prado» державний номерний знак НОМЕР_6 , мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, є засобами вчинення кримінального правопорушення, набуте протиправним шляхом та/або містить на собі сліди вчиненого злочину, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в цій частині відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001149 від 02.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене у період часу з 16 год. 35 хв. 05.12.2023 до 18 год. 40 хв. 05.12.2023 в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, а саме, на:

-шкіряну сумку чорного кольору;

-пачку грошових купюр перетягнутою резинкою, а саме сто купюр номіналом сто доларів США. Верхня купюра в пачці з номером MI02747617A та нижня купюра в пачці з номером MB85325561N;

-мобільний телефон «Самсунг S21» ІМЕІ НОМЕР_1 з карткою оператору мобільного телефону «Київстар» з номером НОМЕР_2 ;

-записник чорного кольору, з чорновими записами;

-три банківські картки «ПриватБанку» з номерами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ;

-гроші в сумі 110 доларів США;

-гроші в сумі 220 грн.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1