У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 25.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000534 від 25.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.12.2023, приблизно о 23 год. 20 хв., на автомобільній дорозі міжнародного значення М-23 сполученням «Берегове-Виноградів-Велика Копаня» в межах населеного пункту смт. Вілок, неподалік АЗС «Маркет», яка розташована за адресою: смт. Вілок, вул. Виноградівська, 63, на неосвітленій ділянці дороги у темну пору доби, при дощовій погоді, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець державної прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 прикордонного загону імені Героїв Карпатської Січі ( АДРЕСА_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи поза службою, керуючи автомобілем марки «Ford» моделі «Kuga», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , який рухався у попутному напрямку правим краєм проїзної частини дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист від отриманих травм помер на місці. В ході огляду дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Ford» моделі «Kuga», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та велосипед чорного кольору іноземного виробника було вилучено та поміщено на спецмайданчик ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

В ході досудового розслідування, під час огляду дорожньо-транспортної пригоди, виявлено та вилучено речі, предмети, що мають значення речових доказів для досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме: транспортний засіб автомобіль «Ford» моделі «Kuga», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 ; велосипед типу «Монтенбайк» чорного кольору, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 ; мобільний телефон «РОСО», чорного кольору, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 .

Слідчий зазначає, що виявленні в ході огляду місця ДТП вищеперераховані речі та предмети можуть містити на собі слідову інформацію про вчинення кримінального правопорушення, відповідно може виникнути необхідність у призначені судових експертиз, при цьому необхідно унеможливити втручання осіб у виявлену та вилучену слідову інформацію.

З огляду на викладене, враховуючи, що з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучені речі, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, проведення судових експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучені під час огляду дорожньо-транспортної пригоди вищезазначені речі та предмети. Окрім того, з метою забезпечення арешту майна, клопотання про арешт майна слідчий просить розглянути без повідомлення власника майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000534 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.12.2023.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.12.2023 вбачається, що слідчим за адресою: смт. Вілок, вул. Виноградівська, 63, Берегівський район, Закарпатська область, виявлено та вилучено: автомобіль марки «Ford» моделі «Kuga», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ; велосипед типу «Монтенбайк» чорного кольору; мобільний телефон «РОСО».

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Ford» моделі «Kuga», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 .

Відповідно до матеріалів клопотання велосипед типу «Монтенбайк» чорного кольору, та мобільний телефон «РОСО», чорного кольору, перебуває у користуванні ОСОБА_6 .

Вищевказані речі згідно з постановою слідчого від 25.12.2023 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З системного аналізу вказаних норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження такого як речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки таке має значення для встановлення обставин злочину, а тому, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.12.2023, а саме:

транспортний засіб автомобіль «Ford» моделі «Kuga», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 ;

велосипед типу «Монтенбайк» чорного кольору, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 ;

мобільний телефон «РОСО», чорного кольору, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1