Справа №: 398/5400/23
провадження №: 1-кп/398/210/24
ВИРОК

Іменем України

"17" січня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження №0001226, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2023 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, не військовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, зі слів розлученого та маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), у період дії правового режиму воєнного стану на території України, ОСОБА_5 знаходився за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, площа Попова.

Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_5 помітив двох раніше незнайомих йому чоловіків,а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували на лавці на центральній алеї площі Попова, ближче до ринку «Айсберг». ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпивали на лавці алкогольні напої, ОСОБА_5 , познайомившись з ними, завів з ними розмову. В ході спілкування ОСОБА_6 на його мобільний телефон марки MEIZU M8 Lite золотисто-рожевого кольору, зателефонувала дружина ОСОБА_8 . ОСОБА_6 дістав вищевказаний мобільний телефон з карману власних шортів та, поговоривши з дружиною, поклав мобільний телефон на лавці зліва від себе. В ході спілкування ОСОБА_5 помітив даний телефон та у нього виник умисел на таємне викрадення зазначеного телефону. Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та в цілях власної наживи, скориставшись тим, що злочинні дії не помічені сторонніми особами та його співрозмовниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , таємно викрав чуже майно - мобільний телефон марки MEIZU M8 Lite золотисто-рожевого кольору, вартість якого, відповідно до висновку експерта №3847 від 26.08.2023 року, складає 1 762 гривень 50 копійок.

У подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1 762 гривень 50 копійок.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім цього, при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 суд зазначає, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого надалі неодноразово продовжувався. Згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06.02.2023 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01.05.2023 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто правовий режим воєнного стану діяв на час вчинення вказаного вище діяння.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який вважається таким, що не має судимості, характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів; синдром залежності з 2004 року; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не працевлаштований, до 01.07.2022 року мав інвалідність третьої групи, проте через воєнний стан в Україні вчасно не пройшов огляд для продовження групи.

Також суд враховує те, що кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1 762 грн. 50 коп., яку відшкодовано повністю шляхом повернення викраденого майна. Жодних претензій потерпілий до обвинуваченого не має.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті, яка йому інкримінується, у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому однорічний іспитовий строк.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-мобільний телефон марки MEIZU M8 Lite золотисто-рожевого кольору залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

- два відеозаписи з камер відеоспостереження НВК «Олександрійський колегіум-спеціалізована школа» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1