У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9023/21

№ 1-кп/183/541/23

03 січня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання трудового колективу Фермерського господарства «Федорик» в особі голови Фермерського господарства «Федорик» ОСОБА_8 про передачу обвинуваченої на поруки трудового колективу та захисника про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею обвинуваченої на поруки та закриття кримінального провадження № 0000570 від 10.09.2021 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новомар`ївка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000570 від 10.09.2021 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

До суду надійшло клопотання трудового колективу ФГ «Федорик» в особі його голови ОСОБА_8 про передачу обвинуваченої ОСОБА_7 на поруки трудового колективу. Клопотання мотивовано тим, що трудовим колективом ФГ «Федорик» було розглянуто питання про взяття на поруки ОСОБА_7 , оскільки остання вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, щиро покаялася, є членом їх трудового колективу, тому було одноголосно прийнято рішення про взяття ОСОБА_7 на поруки трудового колективу. Трудовий колектив ФГ «Федорик» зобов`язується здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення ОСОБА_7 нових правопорушень, її перевиховання й виправлення шляхом залучення до активної роботи організації, проведення заходів з підвищення кваліфікації, участі в громадських рухах та профілактичної роботи.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити, одночасно заявивши окремо клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки трудового колективу ФГ «Федорик» та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала клопотання трудового колективу ФГ «Федорик» та свого захисника, просила їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки та закриття кримінального провадження, оскільки шкода заподіяна потерпілій нею повністю не відшкодована, що не може свідчити про її щире каяття.

Представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти передачі обвинуваченої ОСОБА_7 на поруки трудового колективу ФГ «Федорик» з підстав, зазначених прокурором, та звільнення її у зв`язку з цим від кримінальної відповідальності. Також зазначив, що стороною захисту не обґрунтовано, чи буде здатний такий трудовий колектив та яким чином буде здійснювати стосовно свого працівника ОСОБА_7 заходи виховного характеру, та чи доцільно у цьому випадку застосування до обвинуваченої такого виду звільнення від кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала думку свого представника, заперечувала проти передачі обвинуваченої ОСОБА_7 на поруки трудового колективу ФГ «Федорик» та звільнення її від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи подані клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у тому, що 10 вересня 2021 року приблизно о 08 годині 00 хвилин вона, керуючи технічно справним автомобілем «Hundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 46,2 км/год., по автодорозі розташованій по вул. Гетьманській м. Новомосковська Дніпропетровської області, зі сторони вул. 195 Стрілецької Дивізії в напрямку вул. Сучкова, де в цей час в районі будинку № 31, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не зменшила швидкість, а в разі потреби не зупинилася, щоби не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, не надала дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги з ліва на право по відношенню руху автомобіля «Hundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по нерегульованому пішохідному переході, тим самим створила для неї небезпеку та допустила наїзд на останню.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушила вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху, якими передбачено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 18.1 «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

Порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_7 перебуває у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у виді забою (гематоми) м`яких тканин потиличної області голови, синців на зовнішній поверхні правого плечу, правого ліктьового суглобу, в області лівого надпліччя і лівого плечового суглобу, синця та садна на зовнішній поверхні правої гомілки, саден в області правого ліктьового суглобу, струсу головного мозку, закритих переломів правої лобкової, правої сідничної і крижової кісток тазу, у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я на строк, перевищуючий 21-н день.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

За положеннями ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до кримінального проступку або нетяжкого злочину; 3) особа щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 КК України у разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно з п. 6 цієї постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Судом установлено, що обвинувачена ОСОБА_7 є членом трудового колективу ФГ «Федорик», що підтверджується, зокрема, наказом ФГ «Федорик» № 3 від 28.03.2023 про прийняття її на посаду секретаря. Трудовим колективом ФГ «Федорик» в особі його голови ОСОБА_8 разом із клопотанням надано суду протокол загальних зборів трудового колективу від 14.11.2023 № 1 про звернення до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та передати її на поруки трудового колективу ФГ «Федорик».

У клопотанні трудового колективу ФГ «Федорик» від 14.11.2023 про передачу особи на поруки трудовому колективу, за підписом голови ФГ «Федорик» ОСОБА_8 , секретаря зборів трудового колективу ФГ «Федорик» ОСОБА_7 колектив зобов`язується здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення ОСОБА_7 нових правопорушень, її перевиховання й виправлення шляхом залучення до активної роботи організації, проведення заходів з підвищення кваліфікації, участі в громадських рухах та профілактичної роботи.

Встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів та не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обвинувачена ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_7 , суд звертає увагу на те, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

До того ж, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду в постанові від 12.11.2020 у справі № 495/5499/18 наголосив, що поняття «щире каяття» відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19 (провадження № 51-3198км21).

Вирішуючи питання щодо наявності в діях обвинуваченої ОСОБА_7 ознак щирого каяття, суд враховує, що вона дійсно щиро розкаюється, негативно оцінює свою поведінку, яка призвела до наслідків ДТП, висловлює жаль з приводу вчиненого, взагалі не заперечує своєї провини у скоєному, оскільки з самого початку судового розгляду свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в якій постраждала потерпіла ОСОБА_5 , особисто намагалися надати їй першу медичну допомогу, відвідувала її в медичному закладі, постійно цікавилася її станом здоров`я, вона несе відповідальність за завдані збитки, частково відшкодувала витрати потерпілій ОСОБА_5 у розмірі 24 000 грн., та надалі намагається надати матеріальну підтримку, однак в подальшому потерпіла вирішила спілкуватись із нею лише через адвоката, що не заперечувалось потерпілою в судовому засіданні. Крім того, в судових засіданнях обвинувачена просила пробачення у потерпілої та неодноразово висловлювала жаль з приводу скоєного. Водночас, в судовому засіданні потерпіла показала, що не залежно від того, чи буде відшкодована їй моральної шкоди у повному обсязі, яка заявлена нею в пред`явленому до обвинуваченої цивільному позові, вона її не пробачить і буде просити їй найсуворішу міру покарання.

При цьому моральну шкоду обвинувачена на теперішній час не відшкодувала, однак не відмовляється від її відшкодування частково, у розмірі 70 000,00 грн., та усвідомлює необхідність такого відшкодування. Протягом усього судового розгляду ініціює контакт з потерпілою з приводу відшкодування шкоди, однак остання бажає спілкуватися лише через свого представника і хоче отримати відшкодування моральної шкоди лише за рішенням суду. Вказані обставини не заперечуються і потерпілою в судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) наголосила, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Окрім того, щодо обставин невідшкодування моральної шкоди потерпілій на момент розгляду цього клопотання, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке. При перевірці судового рішення щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності із передачею її на поруки трудовому колективу з підстав, визначених ст. 47 КК України, Верховний Суд у постанові від 11.05.2021 у справі №161/17452/19 вказав, що факт відшкодування шкоди потерпілому дійсно може додатково свідчити про щире каяття винної особи. Проте, оцінюючи факт наявності або відсутності такого відшкодування шкоди, потрібно враховувати бажання потерпілого отримати таке відшкодування, взаємовідносини між сторонами конфлікту, узгодженість розміру спричиненої шкоди, можливість її відшкодування, повноту відшкодування шкоди тощо. Водночас для звільнення від кримінальної відповідальності саме у зв`язку із передачею особи на поруки достатнім є встановлення факту саме щирого каяття, на відміну від, наприклад, звільнення у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, де обов`язковою умовою для такого виступає відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Крім того, скеровуючи до суду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , стороною обвинувачення за наявності не відшкодованої, навіть частково на той час шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, було визнано як пом`якшуючу обставину щире каяття обвинуваченої.

Отже, беручи до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обвинувачена ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала та щиро кається, суд доходить висновку, що вона може бути звільнена від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудовому колективу за умови, що протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру і не порушуватиме громадського порядку.

Що стосується доводів представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , які зводяться до того, що стороною захисту не доведено, чи буде здатний такий трудовий колектив та яким чином буде здійснювати стосовно свого працівника ОСОБА_7 заходи виховного характеру, та чи доцільно у цьому випадку застосування до неї такого виду звільнення від кримінальної відповідальності, то суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 працює з 29.03.2023 на посаді секретаря ФГ «Федорик», що підтверджується наказом ФГ «Федорик» № 3 від 28.03.2023 при прийняття її на роботу. Як убачається з характеристики, виданої головою ФГ «Федорик» ОСОБА_8 , за час роботи у фермерському господарстві ОСОБА_7 зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності і знаходяться в межах її компетенції. На високому рівні володіє знаннями з документознавства, кадрової та архівної роботи, успішно застосовує ці знання у безпосередньо виконуваній роботі. Постійно підвищує рівень знань та навичок, неодноразово використовувала набуті вміння у вирішенні нестандартних задач. До службових обов`язків відноситься відповідально, жодного разу не порушувала правил внутрішнього трудового розпорядку та умов трудового договору. Користується довірою та авторитетом в трудовому колективі. Не конфліктна, завжди допомагає іншим співробітникам у вирішення службових питань. Працює продуктивно, відзначається загальною культурою та високим моральним якостям.

Суд звертає увагу, що взяття особи на поруки належить до числа необов`язкових (факультативних) та умовних. Факультативність звільнення від кримінальної відповідальності полягає в тому, що суд, навіть за наявності передумови і підстави, не зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, якщо визнає це недоцільним. Крім того, звільнення має для особи не остаточний, а умовний характер, що пов`язано з дотриманням таких умов: 1) особа, яка була звільнена, повинна протягом року з дня її передачі на поруки виправдати довіру колективу; 2) не ухилятися від заходів виховного характеру; 3) не порушувати громадського порядку.

Кримінально-правовими наслідками виконання умов передачі на поруки є остаточне звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення після закінчення зазначеного строку (без ухвалення судового рішення), а наслідком неодержання особою хоча б однієї з умов - притягнення до кримінальної відповідальності.

Трудовий колектив ФГ «Федорик» виважено співставивши свої можливості дійшов висновку, що трудовий колектив під час виконання їх працівником посадових обов`язків може здійснювати стосовно нього заходи виховного характеру, які цим колективом будуть застосовуватися в ході взяття особи на поруки. У зв`язку з чим трудовий колектив ФГ «Федорик» і вирішив звернутись до суду з клопотанням про передачу ОСОБА_7 на поруки трудового колективу. До того ж, положення закону України про кримінальну відповідальність не містить жодних вимог щодо зазначення колективом підприємства, установи чи організації, яким чином ним будуть здійснюватися заходи виховного характеру стосовно такої особи. Саме наслідком виконання умов передачі особи на поруки є остаточним звільненням від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення після закінчення одного року.

Вказані обставини з урахуванням даних про особу обвинуваченої свідчить про те, що ОСОБА_7 може бути передана на поруки ФГ «Федорик» із звільненням її від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки, за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 47 КК України.

Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_7 , що за фактом порушення нею правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, трудовий колектив ФГ «Федорик» звернувся до суду з клопотанням про передачу її на поруки трудового колективу, що є підставою для звільнення її від кримінальної відповідальності, із чим вона погодилася та не вимагала здійснювати провадження в повному обсязі в загальному порядку.

За таких обставин, встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а також врахувавши відсутність заперечень зі сторони захисту, суд доходить висновку, що клопотання трудового колективу ФГ «Федорик» в особі його голови ОСОБА_8 про передачу обвинуваченої на поруки трудового колективу та захисника про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею обвинуваченої на поруки та закриття кримінального провадження обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Отже, суд вважає, що на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею особи на поруки слід звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження стосовно неї необхідно закритина підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 300 000,00 грн., суд зазначає таке.

За змістом ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень даних у пункті 7 постанови №12 від 23.12.2005 Пленум Верховного Суду України зазначив, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) у якій зазначив, що коли відповідно до вимог частини четвертої статті 286 КПК України сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті першому частини другої статті 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає залишенню без розгляду, а потерпілій роз`яснюється право на звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 5491,84 грн. (висновки судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-21/31197-ІТ від 12.10.2021 у розмірі 1372,96 грн. та комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/104-21/31654 від 27.10.2021 у розмірі 4118,88 грн.).

Керуючись ст. ст. 12, 47 КК України, ст. ст. 125, 126, 128, 284-288, 289, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання трудового колективу Фермерського господарства «Федорик» в особі голови Фермерського господарства «Федорик» ОСОБА_8 про передачу обвинуваченої на поруки трудового колективу та захисника про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею обвинуваченої на поруки та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Передати ОСОБА_7 на поруки трудового колективу Фермерського господарства «Федорик».

Звільнити обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею обвинуваченої на поруки.

Кримінальне провадження № 0000570 від 10.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що остання повинна протягом року з дня передачі її на поруки виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок. У разі порушення умов передачі на поруки на підставі відповідного клопотання трудового колективу ФГ «Федорик» її може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Витрати на залучення експерта (висновки судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-21/31197-ІТ від 12.10.2021 у розмірі 1372,96 грн. та комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/104-21/31654 від 27.10.2021 у розмірі 4118,88 грн.), що складають 5491 гривні 84 копійок, віднести на рахунок держави.

Речовий доказ - автомобіль марки «Hundai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано його власнику ОСОБА_7 - вважати повернутим за належністю.

Повний текст ухвали складено і оголошено 05 січня 2024 року о 08 годині 10 хвилин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1