У Х В А Л А

30.11.2023 м.Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді ОСОБА_1 , розглянув клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції у судовому провадженні 11-сс/4806/592/23 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 укримінальному провадженні № 0002031, відомості про яке 27.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку в АТ «ІдеяБанк» - НОМЕР_1 , , МФО 336310, належному ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

З клопотання прокурора вбачається, що Ужгородським РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002031, відомості про яке 27.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Ужгородського РУП ГУ ГП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 25.09.2023 від додатку «Дія», на «Viber», їй надійшло повідомлення, про виплату грошової допомоги за посиланням. Перейшовши на дане посилання вона ввела останні чотири цифри своєї банківської картки, відкритої в АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_3 . Після чого їй зателефонував невідомий, якому вона продиктувала код, з посилання. Після чого з її вищевказаної картки було перераховано грошові кошти в сумі 21500 грн.

Окрім того встановлено, що 25.09.2023 о 18 год 19 хв грошові кошти потерпілої надійшли на особовий рахунок в АТ «ІдеяБанк» за № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що зазначені кошти є предметом кримінального правопорушення з приводу якого розпочате досудове розслідування. Дані грошові кошти належать потерпілій ОСОБА_5 і ці кошти були перераховані на рахунок невстановленої особи, а також привласнені нею шахрайським шляхом. Існує реальна загроза відчуження зазначених грошових коштів. Арешт необхідний з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що під час розгляду клопотання було встановлено достатність підстав вважати, що відносно грошових коштів, на які просить накласти арешт прокурор, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є необхідним для забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні, беручи до уваги доведеність стороною обвинувачення наявності ризиків можливості відчуження даного майна, з метою його запобігання, слідчий суддя прийшла до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на це майно, яке відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

-2-

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 просить ухвалу слідчого судді від 03.10.2023 про накладення арешту на майно скасувати. Одночасно адвокат ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 03.10.2023, посилаючи на те, що розгляд клопотання прокурора відбувся без участі ОСОБА_2 та його представника, а копію оскаржуваної ухвали ними отримано 18.10.2023.

30.10.2023 до початку судового розгляду від адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (системи відеоконференцзв`язку «EazyCon»).

Дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що клопотання про проведення відеоконференції поза межами приміщення суду задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (ст. 138 КПК); 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми (ч. 1 ст. 336 КПК).

З відповідного переліку вбачається, що введення законодавцем до кримінального процесуального закону положень пп. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК України, які передбачають можливість проведення судових засідань у режимі відеоконференції, було обумовлено, з одного боку, необхідністю у ситуаціях, коли участь певних осіб у судовому розгляді є обов`язковою, скоротити строки кримінального провадження (підп. 6 п. 3 пояснювальної записки до проекту КПК), а з іншого боку, потребою створити умови, які дозволяли б забезпечувати людям, незалежно від їх майнового стану, місця проживання, стану здоров`я чи перебування в умовах дії складних життєвих обставин, можливість скористатися правом на безпосередню участь у розгляді їх справи судом, установленим законом.

Отже, зазвичай необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції, коли йдеться про підстави, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК України, має бути (1) обумовлена потребою скоротити строки судового провадження у ситуації, (2) коли без участі того, хто просить про відеоконференцію, проведення судового розгляду є неможливим, так як може (а) не дозволити суду правильно встановити обставини, об`єктивне з`ясування яких за відсутності такої особи в засіданні неможливе, та/або (б) призвести до порушення права людини, гарантованого п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - ЄКПЛ), коли розгляд справи за участі певної особи є обов`язковим.

Водночас ураховуючи, що в ч. 1 ст. 336 КПК України законодавець використав слово «може», то така норма кримінального процесуального закону закріплює не обов`язок, а право суду прийняти рішення стосовно проведення судового засідання чи засідань у режимі відеоконференції.

Разом з тим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК).

-3-

Вищевказане у поєднанні з положеннями ч. 1 ст. 336 КПК України вказує на те, що клопотання стосовно проведення судового засідання у режимі відеоконференції (1) має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, (2) але й до нього зазвичай повинні бути долучені докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч. 1 ст. 336 цього Кодексу. Тобто сама по собі наявність клопотання сторін судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення.

Таким чином, рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийняте виключно за умови доведеності наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК підстав.

Застосовуючи наведений підхід у ході розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 , колегія суддів дійшла висновку, що особою, яка ініціювала проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не було доведено наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК підстав.

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_3 , обґрунтовуючи необхідність проведення судового засідання за його участі із застосуванням системи відеоконференцзв`язку «EazyCon»), не навів переконливих обставин, які були б документально підтвердженими та свідчили про неможливість прибуття його до суду для участі в судовому засіданні в м. Ужгороді.

Крім того, віддаленість місця знаходження суду чи введення воєнного стану та пов`язаних з ним обмежень чи завдань, за відсутності документального підтвердження, є загальними і не свідчить про неможливість прибути до суду для участі в судовому розгляді.

Згідно листа Верховного Суду від 03.03.2022 за № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», адресований головам апеляційних судів, в якому, серед іншого, зазначено про те, що якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток, можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.

Водночас у своєму клопотанні адвокат ОСОБА_3 не наводить виключних об`єктивних обставин, які б дали підстави проводити дане судове засідання в режимі відеоконференції поза межами суду, всупереч положенням ст. 336 КПК України.

До того ж, здійснення судового провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду шляхом використання власних технічних засобів позбавить суд можливості виконати всі необхідні вимоги, передбачені частинами 4, 5 статті 336 КПК України, та дотриматись процедури апеляційного розгляду з урахуванням специфіки кримінального провадження.

Враховуючи те, що адвокат ОСОБА_3 бажає взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів із застосуванням системи відеоконференцзв`язку «EazyCon», тобто у спосіб, не передбачений КПК України, та не зазначає суд, якому слід доручити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в порядку, передбаченому ст. 336 КПК України, що унеможливлює призначення дистанційного судового засідання за ініціативою суду, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 336, 401, 418 КПК України України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення судового засідання з розгляду судового провадження 11-сс/4806/592/23 за апеляційною скаргою

-4-

адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2023 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0002031, відомості про яке 27.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів із застосуванням системи відеоконференцзв`язку «EazyCon» - відмовити.

Копію даної ухвали направити адвокату ОСОБА_3 .

Роз`яснити адвокату ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 336 КПК України, за його клопотанням, судове провадження може здійснюватись у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення суду, що є найбільш територіально наближеним до місця здійснення індивідуальної адвокатської діяльності.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя