Справа № 484/1642/22
Провадження № 1-кп/484/51/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження №0000105 від 02.05.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого на посаді керуючого ФГ «Король», не маючого інвалідності, одруженого, на утриманні дітей не має, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

01.05.2022 року приблизно о 20.40 год. ОСОБА_5 разом із малолітнім сином ОСОБА_8 та знайомою ОСОБА_9 , під`їхали до домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . В цей час біля території домоволодіння по АДРЕСА_1 перебував обвинувачений, де між ним та ОСОБА_5 на грунті довготривалих неприязних відносин виник конфлікт в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Розуміючи протиправність своїх дій, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_5 , яка знаходилася біля автомобіля на якому приїхала та направлялася до свого місця мешкання по АДРЕСА_1 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя, в наслідок чого потерпіла ОСОБА_5 впала на землю.

Після цього ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 обома ногами спричинення близько трьох ударів в область кінцівок ніг та тулубу останньої.

У результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді гемартрозу правого колінного суглобу, закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, травматичного периодонтиту двох нижніх різців, садна правої гомілки, забійної рани нижньої губи, садна правої стопи, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного росту утворитися не могли.

Нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими останньою тілесними ушкодженнями.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального проступку не визнав та від дачі пояснень відмовився, в задоволенні позову потерпілої просив відмовити.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просила виправдати обвинуваченого у зв`язку з недоведеністю його вини та допущеними в ході досудового слідства порушеннями норм КПК України та відмовити в задоволенні позову потерпілої про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 01.05.2022 року біля 20.00 год. вона із сином ОСОБА_8 та невісткою ОСОБА_9 знаходились у неї в дома. Сину зателефонував обвинувачений та покликав до себе на розмову. Хвилин через 10 син повернувся весь в сльозах, так як обвинувачений став йому говорити, що якоби він ображав ОСОБА_12 . Щоб розібратись в ситуації вона з сином та невісткою сіли в автомобіль і поїхали до ОСОБА_12 . Коли повернулися додому і вийшли з автомобілю, то від своїх воріт до неї біг обвинувачений при цьому ображав її лайкою, а коли підбіг то вдарив кулаком правої руки в обличчя від чого вона впала на землю на спину. Побачивши, що обвинувачений знову замахується на неї, вона підняла ноги захищаючись, тоді він своєю ногою вдарив двічі по її ногах, а потім схопив за ногу та почав тягати її по землі. Хто його зупинив і яке вона не бачила, але обвинувачений залишив її і пішов до свого двору. На другий день їй стало погано. Так як все це відбувалося на очах її сина і невістки, то цей їй спричинило моральну шкоду, яку вона оцінює в 50000 грн і просить стягнути з обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю підтвердила пояснення потерпілої ОСОБА_5 .

Малолітній свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повністю підтвердив пояснення потерпілої ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що дійсно 01.05.2022 року вона була в гостях у обвинуваченого і її донька поскаржилася обвинуваченому, про те що ОСОБА_8 її ображає, тому ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_8 і коли той прийшов, то на запитання чому він ображає дівчинку той відповів, що не ображає і вибіг. Вона повернулась додому і до неї приїхала потерпіла з невісткою. Потерпіла стала висловлювати свої образи, та кілька разів повторила, що «дівчата я вам бажаю таку ж долю як і в мене». Це її образило і вона зателефонувала дружині обвинуваченого, якій розповіла про ситуацію.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є донькою обвинуваченого, 01.05.2022 року були проводи і в них були родичі, в тому числі ОСОБА_15 . Біля 19.40 год. ОСОБА_12 пішла додому. Близько 22.00 год. приїхала потерпіла і обвинувачений вийшов до неї сказати про комендантську годину. Вона перебувала разом з мамою, братом, його дружиною у себе на кухні. В цей час зателефонувала ОСОБА_12 та сказала, що потерпіла їх проклинає і вони всі пішли на двір. Там була потерпіла, її невістка ОСОБА_9 та син. Коли обвинувачений підійшов до них то ОСОБА_9 розмахуючи руками збила йому окуляри. ОСОБА_8 стояв плакав, вони всі шукали окуляри, а коли обвинувачений протягну руку до потерпілої, то та почала задкувати та зашпортнувшись впала на спину. Через деякий час вони пішли додому. Що обвинувачений наносив удари, чи тягав за ногу потерпілу вона не бачила.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами, а саме:

- проколами слідчих експериментів та таблицями зображень до них від 17.05.2022 року з потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_9 підтверджені пояснення дані ними в судовому засіданні;

- актом судово медичного дослідження №80 від 03.05.2022 року підтверджено, що у ОСОБА_5 виявлено: гемартроз правого колінного суглобу, закрита черепно-мозкова травма, яка проявилася струсом головного мозку, травматичний периодонтит двох нижніх різців, садна правої гомілки, забійна рана нижньої губи, садна правої стопи. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний в направленні від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як ті що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного росту утворитися не могли;

- висновком експерта №84М від 06.05.2022 року, підтверджено, що у ОСОБА_5 виявлено: гемартроз правого колінного суглобу, закрита черепно-мозкова травма, яка проявилася струсом головного мозку, травматичний периодонтит двох нижніх різців, садна правої гомілки, забійна рана нижньої губи, садна правої стопи. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний в постанові від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів). Гемартроз правого колінного суглобу, закрита черепно-мозкова травма, яка проявилася струсом головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як ті що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Травматичний периодонтит двох нижніх різців, садна правої гомілки, забійна рана нижньої губи, садна правої стопи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного росту утворитися не могли. Достовірно встановити кількість нанесених ударів не можливо.

Таким чином поясненнями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_19 підтверджено факт конфлікту, який стався 01.05.2022 року близько 20.00 год. між обвинуваченим та потерпілою, при цьому пояснення свідка ОСОБА_16 про те, що вона не бачила, щоб обвинувачений спричиняв тілесні ушкодження потерпілій суд сприймає критично так як вона є донькою обвинуваченого.

Пояснення потерпілої ОСОБА_5 , її малолітнього сина ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , які підтверджують факт спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій суд сприймає як достовірні, так як вони співвідносяться між собою та підтверджуються актом судово медичного дослідження №80 від 03.05.2022 року та висновком експерта №84М від 06.05.2022 року.

Отже, оцінивши вище зазначені докази відносно вини обвинуваченого, суд, знаходить, що вони підтверджують те, що саме обвинувачений спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження 01.05.2022 року, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, як ті, що потягли короткочасний розлад здоров`я та свідчать, що про те, що обвинувачений діяв умисно та безпосередньо вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд вважає думку захисника ОСОБА_7 про необхідність виправдання обвинуваченого у зв`язку з недоведеністю його вини та допущеними в ході досудового слідства порушеннями норм КПК України необґрунтованою, так як вона не підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами та матеріалами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд не знаходить.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд не знаходить.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який характеризується за місцем проживання позитивно, притягується до кримінальної відповідальності вперше, раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, вчинив кримінальний проступок проти здоров`я особи.

Разом з тим, суд бере до уваги пункт 1 Постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено те, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначені покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Пункт 2 вказаної Постанови наголошує на тому, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Так, санкція ч.2 ст.125 КК України передбачає такі види покарання: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт або обмеженням волі.

З урахуванням вимог ст.65 КК України, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, враховуючи позицію прокурора та потерпілої, тобто обрати більше суворе покарання із передбачених видів покарань за ч.2 ст.125 КК України, та визначити строк 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд вважає, що є безумовним, що в результаті спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кожна людина переносить емоційні, душевні переживання, а отже вважає доведеною наявність моральної шкоди, спричиненої потерпілій даним кримінальним правопорушенням.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення цивільного позову потерпілої в частині стягнення з обвинуваченого на її користь моральної шкоди на суму 5000 грн., оскільки вважає, достатньою сатисфакцією завданої потерпілій моральної шкоди на підставі ст. 1167 ЦК України.

Речові докази відсутні, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 392-396 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1