Справа № 610/2218/21
№ 1-кп/183/800/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000070 від 01.05.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c. Липковатівка. Нововодолазького р-ну, Харківської обл., громадянину України, із професійно - технічною освітою, не одруженого, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-16.06.2011 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-25.11.2011 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, 63, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-27.09.2012 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі - звільнений 16.04.2014 року умовно - достроково на невідбутий термін 1 рік 1 місяць 9 днів;

-24.03.2015 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, 69, 71, 72 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

-08.10.2015 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнився 16.03.2017 умовно достроково на невідбутий термін 9 місяців;

-27.12.2017 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-17.07.2018 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-25.09.2018 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі - звільнився 26.03.2021 по відбуттю строку покарання;

-21.09.2021 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-08.02.2023 р. Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяці позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 21.09.2021, більш суворим покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, призначеним за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.04.2021, ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно, повторно і протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зі столу на кухні викрав смартфон торгівельної марки «TECHNO BIF (POP 2F) 1/16 Gb» вартістю 1132 гривні 00 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток гр. ОСОБА_6 на вищезазначену суму (далі - Епізод № 1).

Таким чином, за Епізодом № 1 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Окрім того, ОСОБА_5 , в період часу з початку квітня 2021 по 15 квітня 2021 близько 13-00 год., більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно, повторно і протиправно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замку на вхідних дверях проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки з кімнати викрав дюралюмінієву ємність об`ємом 50 літрів, вартістю 885 гривень 00 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 на вищезазначену суму (далі - Епізод № 2).

Таким чином, за Епізодом № 2 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно.

Окрім того, ОСОБА_5 , в період часу з 15 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року близько 11-00 год. більш точну дату в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно, повторно і протиправно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замку на вхідних дверях проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав набір нових емальорованих каструль з кришками, в кількості 4 штуки, об`ємом 2,3,4,5 літрів з написом «Нарру Vanessa», вартістю 758 грн. 53 коп., набір кухонних ємностей у кількості 2 штуки, виготовленого з глини у вигляді риби, вартістю 213 грн. 34 коп., набір кухонних ємностей у кількості 2 штуки, виготовленого з глини у вигляді качки, вартістю 213 грн. 34 коп., після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 1185 грн. 21 коп. (далі - Епізод № 3).

Таким чином, за Епізодом № 3 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно.

Окрім того, ОСОБА_5 , 03.05.2021 близько 12-00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно, повторно і протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з території домоволодіння викрав велосипед жіночий ХВЗ «Україна 28» моделі «15т» вартістю 1033 гривні 00 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток гр. ОСОБА_8 на вищезазначену суму (далі - Епізод № 4).

Таким чином, за Епізодом № 4 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Окрім того, ОСОБА_5 , 03.05.2021 року близько 14-00 год. перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно, повторно і протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з кімнати викрав вісім рулонів шпалер ТМ «СЕЛІН» 3001, 0,53*10,05 м, вартістю 528 гривні 00 копійок та три рулони шпалер невідомої марки, які оцінити під час досудового розслідування не виявилось можливим, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_9 на вищезазначену суму (далі - Епізод № 5).

Таким чином, за Епізодом № 5 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 ..

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за:

-Епізодом № 1 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

-Епізодом № 2 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно;

-Епізодом № 3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно;

-Епізодом № 4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

-Епізодом № 5 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України,враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив нетяжкі та тяжкі злочини.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставинами, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

В обвинувальному акті обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому зазначений рецидив злочинів.

Рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення (ст. 34 КК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Судом враховано Постанову Верховного Суду Касаційного Кримінального суду від 07.06.2018 року (справа № 203/921/16-к, провадження № 51-3129км18), в якій зазначено, що якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, передбачену у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК суд не може ще раз врахувати ні повторності, ні рецидиву злочину при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Оскільки дії обвинуваченого за Епізодом № 1 кваліфіковано судом за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, то суд не вбачає в його діях обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочину.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання зарекомендувала себе з негативної сторони, раніше судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.ст.50,65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кількість епізодів вчинених кримінальних правопорушень, відношення особи до скоєних кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючої обставини та наявність обтяжуючої обставини, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України), необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023 р. у справі № 621/2590/21 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, призначеного за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 21.09.2021, більш суворим покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці, призначеним за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення у цій справі вчинені обвинуваченим до постановлення вироків Нововодолазького районного суду Харківської області від 21.09.2021 р. у справі № 631/765/21 та Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023 р. у справі № 621/2590/21, то на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, до покарання за цим вироком слід частково приєднати покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023 р. у справі № 621/2590/21.

Також судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 26.05.2021 р. щодо обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згодом запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалами Балаклійського районного суду Харківської області від 21.07.2021 р., 06.09.2021 р., 13.10.2021 р. продовжувався до 11.12.2021 р.

З вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 21.09.2021 р. вбачається, що початок строку відбування покарання за цим вироком рахується з 21.09.2021 р. Згодом покарання за цим вироком складене з покаранням за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023 р..

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 з 21.09.2021 р. відбуває покарання у виді позбавлення волі, а тому строк тримання його під вартою в межах кримінального провадження, що розглядається, слід зарахувати у строк відбуття покарання з дня застосування цього запобіжного заходу до дня з якого обвинувачений почав відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 71, 81, 96-1, 96-2, 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

*за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

*за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023 р., остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 22 січня 2024 року, зарахувавши у строк відбуття покарання час тримання його під вартою (в період з 26 травня 2021 р. по 20 (включно) вересня 2021 р.) із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування покарання, призначеного за цим вироком, відбуте в період з 21 вересня 2021 р. по 21 (включно) січня 2024 р. ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 21.09.2021 р. та за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023 р.

Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на проведення експертизи в сумі 3775,64 грн. (три тисячі сімсот сімдесят п`ять грн. шістдесят чотири коп.).

Речові докази:

-смартфон торгівельної марки «TECHNO BIF (POP 2F) 1/16 Gb», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити у останньої та вважати переданим за належністю;

-дюралюмінієвий чавун об`ємом 50 літрів, набір нових емальорованих каструль з кришками, в кількості 4 штуки, об`ємом 2,3,4,5 літрів з написом «Нарру Vanessa», набір кухонних ємностей у кількості 2 штуки, виготовленого з глини у вигляді риби, набір кухонних ємностей у кількості 2 штуки, виготовленого з глини у вигляді качки, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , залишити у останньої та вважати переданим за належністю;

-три рулони шпалер, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити у останньої та вважати переданим за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1