Справа № 450/5348/23 Провадження № 1-кс/450/1077/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в м. Пустомити клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

в с т а н о в и в:

21 грудня 2023 року старший слідчий СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулась із клопотанням, погодженим прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Із матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави слідує, що, як встановлено органом досудового розслідування, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , маючи спільний умисел, спрямований на вимагання грошей у потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , призначив 29 жовтня 2023 року о 16 год. 00 хв. зустріч останнім на території парковки ТЦ «Епіцентр», яка знаходиться за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Сокільники, вул. Зубрівська, буд. 37, куди прибули о 16 год. 00 хв. на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Golf» номерний знак НОМЕР_1 . Реалізуючи протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 пред`явив незаконну вимогу щодо надання йому грошових коштів у сумі 1000 доларів США за нібито пошкоджений потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf» номерний знак НОМЕР_1 . У зв`язку з цим ОСОБА_7 , продовжуючи розпочату підозрюваним протиправну діяльність, спрямовану на вимагання у потерпілих грошових коштів у сумі 1000 доларів США, з метою доведення їхнього злочинного умислу до кінця, з відома та за погодженням із ОСОБА_6 , погрожував ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 предметом схожим на зброю, а також здійснював психологічний тиск на них, шляхом нецензурних висловлювань, погроз фізичною розправою щодо останніх. В подальшому ОСОБА_7 наніс удари по обличчю потерпілого ОСОБА_8 , а надалі, спільно з ОСОБА_6 отримали вказані грошові кошти в сумі 1000 доларів США на території АЗС «WOG» за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Сокільники, вул. Стрийська, буд. 12, де були виявлені і затримані працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, здійснив вимагання чужого майна з погрозою насильства над потерпілими в умовах воєнного стану та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, має можливість впливати на потерпілих і свідків з метою зміни показань останніми, може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Старший слідчий СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурор Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали з мотивів викладених у такому, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили у задоволенні клопотання і просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час або цілодобово. Пояснили, що підозрюваний навчається на денній формі навчання другого курсу кафедри атлетичних видів спорту факультету фізичної культури і спорту Львівського державного університету фізичної культури ім. І.Боберського, є чемпіоном України з бойового розділу самбо серед юнаків та кандидатом у майстри спорту України, а також періодично приймає участь у різних міських, обласних і всеукраїнських змаганнях, у зв`язку з чим останньому необхідно з`являтися на навчання та різного виду змагання. Крім цього зазначили, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , є обізнаним про покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду у нього ніколи не було, як і мотивів до втечі, а також те, що останній характеризується з місць навчання, проживання, навколишнього оточення лише з позитивної сторони. Надали відповідні письмові докази та просили заслухати пояснення батька підозрюваного та його тренерів зі спорту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, ОСОБА_11 , який є батьком підозрюваного, та його тренерів зі спорту ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , власника житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_14 , вивчивши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу та особу ОСОБА_6 , приходжу до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 грудня 2023 року стверджується, що 29 жовтня 2023 року в ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, відкрито кримінальне провадження № 0000679, а 01 листопада 2023 року в ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, відкрито кримінальне провадження № 0000682, які об`єднано і присвоєно в ЄРДР № 0000679.

З протоколів прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 29 жовтня 2023 року та від 31 жовтня 2023 року вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 просили притягнути до кримінальної відповідальності невідомих чоловіка і осіб, які завдали ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а ОСОБА_10 незаконно позбавили волі та вимагали кошти в сумі 1000 доларів США на території парковки ТЦ «Епіцентр», яка знаходиться за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Сокільники, вул. Зубрівська, буд. 37.

20 грудня 2023 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України.

Частинами 1, 4 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь.

Тяжкість покарання, що загрожує особі, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, адже загроза застосування у майбутньому суворого покарання значно підвищує ризик того, що особа може ухилитися від слідства та/або суду. Однак сам факт того, що за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі передбачається досить суворе покарання ще не свідчить про існування ризику переховування особи від слідства та/або суду та не може бути єдиною обставиною, якою обґрунтовується необхідність застосування до особи запобіжного заходу. Позиція Європейського суду з прав людини з цього приводу є категоричною - небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку.

При оцінці ризику переховування від органів досудового розслідування або суду виключно внаслідок можливості застосування до особи суворого покарання вказаний елемент може братися до уваги виключно поряд із іншими обставинами, тобто, у контексті чинників, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною (рішення у справі «Бессієв проти Молдови»).

Письмовими доказами, які долучені до клопотання та під час розгляду такого, встановлено лише позитивні характеристики особи ОСОБА_6 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , є студентом денної форми навчання другого курсу кафедри атлетичних видів спорту факультету фізичної культури і спорту Львівського державного університету фізичної культури ім. І.Боберського, позитивно характеризується за місцем навчання, в тому числі у галузі спорту.

Як встановлено з показань ОСОБА_11 , який є батьком підозрюваного, та його тренерів зі спорту ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , ОСОБА_6 характеризується виключно з позитивної сторони, має хороші успіхи у навчанні, займає призові місця на міських, обласних та всеукраїнських змаганнях, чемпіон України з бойового розділу самбо серед юнаків, кандидат у майстри спорту України і повинен відвідувати заняття. Просили не обмежувати волі підозрюваного ОСОБА_6 ..

ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , де з народження проживає її внук ОСОБА_6 . Бажає, щоб її внук і надалі проживав у вказаному будинку.

Слідчим суддею не здобуто, а сторонами кримінального провадження не надано і не наведено жодних доказів та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, які б свідчили про наявність зазначених у клопотанні мотивів обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави.

Зокрема, можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, не можуть свідчити про можливе ухилення та переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілих, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, створення перешкод кримінальному провадженню іншим чином, представлення загрози для суспільства, і такі твердження є лише припущеннями.

Крім цього, з врахуванням сталого способу життя та соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 , який до 29 жовтня 2023 року не був знайомий з особою ОСОБА_7 , є молодого віку, навчається на денній формі навчання другого курсу кафедри атлетичних видів спорту факультету фізичної культури і спорту Львівського державного університету фізичної культури ім. І.Боберського, чемпіон України з бойового розділу самбо серед юнаків та кандидат у майстри спорту України, періодично приймає участь у різних міських, обласних і всеукраїнських змаганнях, повинен відвідувати заняття, обізнаний про покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому такий не може мати наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, як і мотивів до втечі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв"язки з суспільством.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v. Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v. Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v. Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2013 року, Суд повинен вживати заходів щодо усунення підстави для надходження до Європейського суду з прав людини заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Європейському суді з прав людини та сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст. 206 КПК України.

Цим же листом рекомендується при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Старший слідчий та прокурор в судовому засіданні і клопотанні, окрім обґрунтованої підозри, не навели жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, такі викладені формально та ґрунтуються лише на припущеннях, а також органом обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 .

Частина 1 статті 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

В силу ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого слід задовольнити частково та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 , на строк 60 днів, починаючи з 22 грудня 2023 року до 20 лютого 2024 року, із покладенням певних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 315, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 , на строк 60 днів, починаючи з 22 грудня 2023 року до 20 лютого 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання та перебування.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвалу передати для виконання ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 22 грудня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1