Справа № 494/591/20
Номер провадження 1-кп/504/474/24
У Х В А Л А

17.01.2024 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ "Одеський слідчий ізолятор" обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000098 від 06.04.2020р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000311 від 06.07.2021р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.11.2023р. вирок Березівського районного суду Одеської області від 06.03.2023р. в кримінальних провадженнях №0000098 від 06.04.2020р. та №0000311 від 06.07.2021р. скасовано, призначено новий розгляд справи в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.12.2023р., подання голови Березівського райсуду Одеської області задоволено, вказані обвинувальні акти направлено для розгляду до Комінтернівського районного суду Одеської області для розгляду.

11.01.2024р. матеріали вказаної справи надійшли до Комінтернівського районного суду Одеської області та розподілені судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 надала клопотання прокурора ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки перебуваючи на волі останній може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, а саме просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки прокурором не враховано, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки (одружений, малолітня дитина 2023 р.н., має місце мешкання), до цього йому двічі обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту і лише вироком Березівського районного суду Одеської області від 06.03.2023р. обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, зі слів прокурора перебуває в ЗСУ.

Потерпілі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, зокрема від представника потерпілого ПАТ «Миколаївська аграрна компанія» ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Законний представник н/л обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 померла.

Представник служби у справах дітей Новокальчевської сільської ради ОТГ Березівського району Одеської області ОСОБА_10 надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представники СЮП, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним розглянути клопотання прокурора за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , його законного представника, потерпілих, представника сулжби у справах дітей та СЮП, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /справа W. против Switzerland, судове рішення від 26.01.1993 року § 30/.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисних тяжких та нетяжкого злочинів, він офіційно не працює, не навчається, в нього немає офіційного джерела доходу, раніше судимий. Вказані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованого злочину свідчить про існування ризику переховування від суду. Доводи захисника-адвоката ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки не підтверджені належним чином. Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що в матеріалах справи наявні відповідні документи, є недоречними, оскільки судом не проводилося дослідження матеріалів справи.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований; раніше засуджений та обвинувачується у скоєнні трьох кримінальних правопорушень, вчинених під час іспитового строку.

Посилання захисника-адвоката ОСОБА_5 на те, що потерпілими не заявлено цивільних позовів у кримінальному провадженні жодним чином не впливають на ступінь доведеності актуальності заявлених прокурором ризиків.

Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд виходить з того, що ні обвинуваченим, ні його захисником не надано жодного належного та допустимого доказу, щодо місця перебування під домашнім арештом, відомостей про власників, та згоди власників на перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом у даному приміщенні.

Враховуючи, що обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним ризикам, зважаючи на обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначається застава, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. На думку суду, застава у розмірі 30 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб, буде достатньо для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 . Таким чином, у разі внесення ОСОБА_4 застави в розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90840 гривень, він підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язаний, згідно ст.194 КПК України, виконувати наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 17.01.2024 року.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 16.03.2024 року.

У разі внесення обвинуваченим ОСОБА_4 застави в розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90840 гривень, звільнити його негайно з-під варти та зобов`язати: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1