справа № 361/6455/22
провадження № 1-кс/361/1628/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №1-кп /361/702/23, справа №361/6455/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст.286,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області (головуючий - суддя ОСОБА_4 ) перебуває вищевказане кримінальне провадження №1-кп /361/702/23, справа №361/6455/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст.286.

10 жовтня 2023 року до суду надійшла письмова заява захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді.

В обґрунтування доводів заяви зазначається, що Броварський міськрайонний суд Київської області утворений з порушенням конституційних норм права, оскільки Президентом України не приймалися Укази щодо утворення Броварського міськрайонного суду Київської області. Таким чином, Броварський міськрайонний суд Київської області здійснює свою діяльність без його утворення, отже, така діяльність є незаконною та здійснюється у свавільний спосіб. Всупереч вимогам ст. 6, ст. 124 Конституції України, ст. 24, ч. 5 ст. 147 ЗУ Про судоустрій та статус суддів , Броварський міськрайонний суд Київської області не має статусу як орган державної влади. Броварський міськрайонний суд Київської області має статутний капітал, який сформовано 23.04.2008 р., в той час як органи державної влади не можуть мати статутного капіталу. З 17 вересня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області перебуває у стані припинення, тому, такий суд не заслуговує на довіру. Крім того, суддя отримує винагороду (заробітну плату), набуває стаж, має пільги та інші соціальні гарантії, визначені законодавством, саме у зв`язку з перебуванням на посаді незаконно існуючого суду. За таких обставин, а також з мотивів «корпоративної солідарності суддів» суддя не може визнати будь-які порушення закону при створенні та функціонуванні суду, в якому він працює. У зв`язку з чим, він не може бути об`єктивним та неупередженим при розгляді цієї справи.

Такі обставини не дають гарантії того, що суддя може розглядати справу безсторонньо і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення. Зазначені вище обставини викликають розумний сумнів у спроможності судді забезпечити гарантії своєї безсторонності та дає підстави заявити йому відвід.

До початку слухання справи заявник надав суду клопотання про направлення матеріалів кримінального провадження до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Заявник в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України регламентовано, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши заяву про відвід судді Броварського міськрайонного суд Київської області ОСОБА_4 , суд доходить наступного висновку.

За положеннями п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. У випадку заявлення відводу судді.

У відповідності до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим, такий відвід розглядає інший суддя цього суду (ч.1,2 ст.81 КПК України).

Стаття 75 КПК України містить вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Як вбачається з заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді , її зміст фактично зводиться до незгоди з рішенням, ухваленим суддею ОСОБА_4 , зокрема винесенням ухвали від 05.09.2023 року по вказаному вище кримінальному провадженню, про привід обвинуваченої ОСОБА_5 та накладення на обвинувачену грошового стягнення за неявку в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас, слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з рішенням суду, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу головуючому судді, а незгода із такими рішеннями реалізується шляхом їх оскарження до вищестоящої судової інстанції.

Наведені у клопотанні факти про відвід не є обставинами, які в розумінні ст. 75 КПК України, виключають участь судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні і не свідчать про те, що нею проявлено несправедливість чи упередженість. Таким чином, не підтверджені припущення заявника щодо наявності сумнівів в об`єктивності судді ОСОБА_4 , з наведених мотивів, такі побоювання заявника не є об`єктивно обґрунтованими.

Твердження заявника про упереджене ставлення у даному кримінальному провадженні з боку судді ОСОБА_4 об`єктивно не підтверджуються, а містять лише суб`єктивну, власну оцінку заявника діям головуючого.

За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи, які наведені адвокатом ОСОБА_3 у заяві про відвід судді ОСОБА_4 не доведені, не ґрунтуються на вимогах КПК України та не можуть бути підставою для відводу судді, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання заявника про направлення матеріалів кримінального провадження до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

У даному випадку, суд виходить з поняття такої процесуальної дії як відвід судді, де досліджуються лише обставини пов`язані з можливістю або неможливістю судді, який бере участь у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 75 КПК України) продовжувати розгляд справи. Вирішення питань про направлення матеріалів кримінального провадження до апеляційного суду для визначення підсудності в даному процесі нормами КПК України не передбачено.

Тому суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 про направлення кримінального провадження №1-кп /361/702/23, справа №361/6455/22 до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, треба залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.75, 76, 80, 81, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про направлення кримінального провадження №1-кп /361/702/23, справа №361/6455/22 до Київського апеляційного суду для визначення підсудності залишити без розгляду.

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №1-кп /361/702/23, справа №361/6455/22, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст.286- відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя ОСОБА_1