Справа № 404/8788/23
Номер провадження 1-кс/404/3426/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 при вирішенні питання про прийняття до розгляду скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2023 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої просив:

- зобов`язати уповноважених службових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві протягом 24 годин з часу отримання ухвали слідчого судді, внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 07.09.2023 року, яка була зареєстрована ТУ ДБР у м. Миколаєві.

На обґрунтування скарги зазначив, що 08.09.2023 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме по факту того, що слідчий Олександрівського районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню 0000593 за ч. 4 ст. 187 КК України, в протоколі прийняття заяви про злочин від 16.05.2022 року від громадянина ОСОБА_4 та в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_4 виправив анкетні данні особи, якою проводились перераховані процесуальні дії. На переконання заявника, слідчий вніс до протоколів завідомо неправдиву інформацію, отже вчинив злочин за ч. 1 ст. 366 КК України.

Проте, усупереч ст. 214 КПК України, уповноважені посадові особи ТУ ДБР у м. Миколаєві відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), не внесли, що, власне, є підставою для подання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК цієї скарги.

Крім того, по тексту скарги адвокат вказав, що листом керівника третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Іванченка Сю від 04.10.2023 року заявника повідомлено, що відомості за його заявою не внесені до ЄРДР, оскільки факти викладені в заяві ОСОБА_3 про вчинення злочину вже були предметом дослідження Кіровського районного суду міста Кіровограда та Кропивницького апеляційного суду, за наслідками розгляду яких заявнику відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

Ознайомившись зі змістом скарги та доданими документами, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 7 КПК серед основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Її зміст розкривається у ст. 24 КПК, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Отже, у ній встановлено спосіб реалізації відповідного права. Він врегульований, зокрема, Главою 26 КПК.

Положеннями зазначеної глави унормовано дії слідчого судді у випадку виникнення обставин, які перешкоджають здійсненню судового розгляду скарги. До таких слід віднести повернення скарги, відмову у відкритті провадження за скаргою та закриття провадження. Однак, поза межами правового регулювання Глави 26 КПК знаходиться інститут реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження.

У таких випадках КПК України рекомендує застосовувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. До них належить, зокрема, засада доступу до правосуддя, яка полягає в тому, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Так, принцип верховенства права у кримінальному провадженні, а також кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК). Виходячи з практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, 28 листопада 1999 року, § 61, 62).

КПК України не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невиконання вимог ст. 214 КПК за різними по даті подання, але подібними за змістом заявами про одну й ту саму, за переконанням заявника, бездіяльність, яка вже була предметом судового контролю, за наслідками чого суд вже постановив судове рішення про відмову у встановленні бездіяльності такого суб`єкта.

Виходячи із викладеного вище, слідчий суддя змушений проаналізувати дії заявника на наявність в них ознак зловживання процесуальними правами.

Під зловживанням правом в теорії права класично розуміють дії: (1) переважним мотивом яких є заподіяння шкоди; (2) здійснення яких є абсолютно нераціональним з огляду на відсутність будь-якого законного інтересу у здійсненні права, або ж його здійснення завдає шкоди іншому; (3) право реалізується з ціллю, відмінною від тієї, для якої воно існує.

Слідчий суддя враховує, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №676/7346/15-к). Використання цього інституту прослідковується в практиці Конституційного Суду України (далі КСУ), який вказав, що повторне звернення до КСУ тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату КСУ від 09 липня 2018 року № 213-1(І)/2018).

ЄСПЛ також оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви (ч. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі КЗПЛ). До одного із випадків зловживання правом на подання заяви ЄСПЛ відносить подання явно сутяжницької заяви або такої, що позбавлена реальної мети. Так, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до Суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подавав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (M. v. The United Kingdom; Philis v. Greese).

Слід зазначити, що ОСОБА_3 вдруге звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявами про імовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, яке, на його переконання вчинив слідчий Олександрівського районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню 0000593. Тобто, заявник неодноразово подавав до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві заяви про вчинення кримінального правопорушення за аналогічних обставин, невнесення відомостей до ЄРДР за якими вже прийнято рішення.

Так, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20.02.2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 про відмову службових осіб Третього слідчого відділу з дислокацією у місті Кропивницькому Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зазначені у поданій заяві від 08.11.2022 року щодо невнесення відомостей до ЄРДР за аналогічних обставин, що викладені у даній скарзі, яка була предметом перевірки Кропивницького апеляційного суду міста Кіровограда 22.03.2023 року та залишена без змін.

Так, проаналізувавши усі подані адвокатом ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 скарги, слідчий суддя встановив, що вони стосуються одного і того ж факту, що вже були предметом дослідження слідчого судді.

Слідчий суддя звертає увагу, що враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення щодо аналогічного предмета оскарження, наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності такого уповноваженого суб`єкта за аналогічними заявами та клопотаннями щодо тих самих вимог не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Натомість, багаторазове подання до слідчого судді тотожних скарг, свідчить про очевидне зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Кримінальним процесуальним законом передбачено процесуальний механізм реагування на зловживання правом на відвід, який полягає в тому, що у випадках, коли повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК).

На переконання слідчого судді, такий механізм є релевантним до ситуації правозастосування під час розгляду цих скарг. Правильність такого підходу підтверджується й приписами інших галузей права. Наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 393/96-ВР «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Враховуючи вищевикладене, мету та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення за результатом розгляду скарг особи, права якої начебто були порушені, то наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності уповноваженого суб`єкта за клопотанням особи щодо того ж самого зобов`язання вчинити певні дії не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже встановлені органом досудового розслідування та судовими рішеннями, може свідчити про зловживання нею правом на подання скарги, що має наслідком залишення скарги без розгляду.

Виходячи із загальних засад кримінального провадження, вчинення особою вказаних дій, на думку слідчого судді, є зловживанням особою своїми процесуальними правами та має наслідком ухвалення судом рішення про залишення таких скарг без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1