Справа № 487/3356/22
Провадження № 1-кп/487/458/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001017 від 18.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Соколівське Кіровоградської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, перебуває у цивільному шлюбі, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не має зареєстрованого місця проживання, до затримання проживав за адресою АДРЕСА_1 , у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

Встановив :

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що судовий розгляд кримінального провадження майже завершений, просив врахувати наявність у обвинуваченого місця проживання, цивільної дружина та новонародженої дитини, та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора посилаючись на необґрунтованість та відсутність доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначив, що він ніколи не виїздив закордон та не має наміру переховуватися від суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 просила змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження суд встановив таке.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2022 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.11.2022, з можливістю звільнення під заставою в сумі 52000 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження Заводським районним судом м. Миколаєва продовжувався строк дії запобіжного заходу та відповідно до ухвали суду від 10.08.2023 строк тримання ОСОБА_3 під вартою спливає 08.10.2023.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст. 186 КК України, перевірялась під час вирішення питання слідчим суддею при обранні та продовженні строку запобіжного заходу.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжних заходів ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, що в сукупності доводить наявність обставин які свідчать про існування ризику переховування від суду. Крім того, оскільки обвинувачений офіційно не працює та не має законного джерела доходів, суд вважає обґрунтованим наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Судом критично оцінюються доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого місця проживання, цивільної дружини, новонародженої дитини та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки за вказаною в обвинувальному акті адресою ОСОБА_3 не зареєстрований, власник вказаного житла суду не відомий, у зареєстрованому шлюбі обвинувачений не перебуває, та доказів того, що ОСОБА_3 є батьком новонародженої дитини суду не надано.Крім того, на думку суду наявність у обвинуваченого цивільної дружини та новонародженої дитини не є достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд не приймає до уваги пояснення захисника щодо завершення судового розгляду, оскільки на теперішній час судом не допитаний потерпілий ОСОБА_7 та не завершено дослідження письмових доказів, наданих стороною обвинувачення.

Доводи обвинуваченого щодо не доведення прокурором існування ризиків судом оцінюються критично, оскільки поняття ризику є імовірністю настання небажаної події, а обставини, які свідчать про існування вказаних ризиків, прокурором доведено в судовому засіданні та наведені вище.

З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не можливе, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до переконання про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 діб - до 03.12.2023 включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 392, 393, 395 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 03.12.2023 включно, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор", з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2022.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1