УХВАЛА

Іменем України

28.09.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002930 від 24.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон в корпусі блакитного кольору, який знаходиться в силіконовому чохлі чорного кольору, торгівельної марки «Моторола», моделі «Е7», серійний номер: НОМЕР_1 , який було добровільно надано для вилучення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , та який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 .

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 21.09.2023 близько 10 год 50 хв., невідома особа, перебуваючи в приміщенні магазину АТБ, що за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 100 таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, заволоділа мобільним телефоном марки "Моторолла", який належить ОСОБА_6 , чим заподіяла матеріального збитку на суму 4700 гривень.

24.09.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно надала для вилучення згадуваний мобільний телефон.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження необхідно накласти арешт, оскільки не накладення арешту призведе до знищення та втрати слідів, його пошкодження, псування та знищення або передачі, відчуженні третім особам, що не дасть можливості провести під час досудового розслідування відповідні експертизи у межах кримінального провадження.

Враховуючи, що завданням арешту майна с запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться на вилученому майні та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, та те, що у даному кримінальному провадженні необхідно отримати відповідні висновки експертиз, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно з метою недопущення його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав.

Власник майна, ОСОБА_6 , подала до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечувала проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0002930 від 24.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 25.09.2023 року майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, оскільки вилучене майно може бути використане як докази на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна,з метою проведення необхідних експертиз, слідчий суддя вважає за можливе частково задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон в корпусі блакитного кольору, який знаходиться в силіконовому чохлі чорного кольору, торгівельної марки «Моторола», моделі «Е7», серійний номер: НОМЕР_1 , який було добровільно надано для вилучення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , та який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавитивласника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1