У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2024 Справа №607/722/24 Провадження №1-кс/607/221/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником - адвокатом ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000008 від 12 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 через свого представника звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою, просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000008 від 12 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України та зобов`язати слідчого призначити судово-медичну експертизу на предмет встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, проведення якої доручити експертам КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР.

Скарга мотивована тими обставинами, що в рамках кримінального провадження працівники поліції здійснювали затримання ОСОБА_3 в м. Дніпро на перехресті вулиць Електрична 20-річчя Перемоги із застосуванням насильства, в ході чого спричинили ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які описані судмедекспертом у Висновку спеціаліста №2722 від 24.08.2023, який був долучений до клопотання. 31 жовтня 2023 року скаржник звернувся із клопотанням, в якому просив призначити у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу ОСОБА_3 на предмет встановлення тяжкості тілесних ушкоджень. Слідчий відмовляв у задоволенні клопотання, однак така постанова скасовувалися ухвалою слідчого судді. Останньою постановою, слідчий, повторно відмовив в задоволенні клопотання. Вважає таку поведінку слідчого цинічною та недопустимою.

ОСОБА_3 та його захисник в судове засідання не з`явилися, в тексті скарги просять розглядати її у їх відсутності.

Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подавши заперечення на дану скаргу, просить у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 відмовити, а розгляд скарги здійснювати без його участі. Зазначає, що постановою від 22 грудня 2023 року ним прийнято рішення відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_3 .

Зважаючи на принцип дизпозитивності, який закріплений в частині першій статті 26 КПК України, а саме, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності скаржника та представника органу, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду поданої скарги.

Розглянувши скаргу, слідчий суддя доходить таких висновків.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно пункту 18 частини першої статті 3 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина друга статті 9 КПК України).

Статтею 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до статті 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 12.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою та третьою статті 307 КК України.

Із змісту скарги вбачається, що ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які заподіяли йому працівниками поліції 18.08.2023 близько 18 год. 32 хв. в м. Дніпро, на перехресті вулиць Електрична 20-річчя Перемоги та з приводу визначення ступеня тяжкості яких ним було подане клопотання до старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000008 про призначення йому судово-медичної експертизи для визначення ступеня тяжкості і виду тілесних ушкоджень.

Окрім того, у скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що обшук проводився за місцем його проживання у м. Дніпро, з ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 31.07.2023 року , якою надано дозвіл на проведення обшуку в будинковолодінні ОСОБА_3 АДРЕСА_1 вбачається що органом досудового розслідування доведено його причетність до вказаного провадження №0000008 та його права та інтереси могли бути порушені під час обшуку.

За таких обставин, ОСОБА_6 набув у вказаному провадженні процесуальний статус іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, тобто особи стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені КПК України (пункти 16-1, 25 частини першої статті 3 КПК України).

При цьому слідчий суддя також враховує, що ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 24 листопада 2023 року доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові, провести перевірку фактів, викладених в заяві ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканця АДРЕСА_1 ) від 17.11.2023 про застосування щодо нього фізичного насильства працівниками поліції, в тому числі СУ ГУНП в Тернопільській області, 18.08.2023 близько 18 год. 32 хв. в м. Дніпро, на перехресті вулиць Електрична 20-річчя Перемоги, яку надіслати разом з вказаною ухвалою.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 31.10.2023 скерував до СУ ГУНП в Тернопільській області клопотання від 12.09.2023 в порядку статті 220 КПК України, в якому просив призначити у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу ОСОБА_3 на предмет встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень. Покликається на те, що 18.08.2023 заподіяні йому під час його затримання в рамках цього кримінального провадження.

Постановою від 02.11.2023 у задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовлено.

Вказана постанова була предметом розгляду слідчого судді, та ухвалою від 01.12.2023 слідчий суддя постановив скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 02.11.2023 в рамках кримінального провадження №0000008 про відмову у задоволенні клопотання. При цьому слідчий суддя виходив з того, що старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 передчасно прийшов до висновку, що клопотання про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_3 слід подавати до органу досудового розслідування за місцем заподіяння таких ушкоджень.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 22 грудня 2023 року повторно відмовлено у задоволенні поданого адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 клопотання про призначення судово-медичної експертизи Потомського А.

Слідчий виходив з того, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 були нанесені на території Дніпропетровської області, а тому, і розслідування факту нанесення тілесних ушкоджень повинно відбуватися органом досудового розслідування в Дніпропетровській області. Під час розгляду клопотання встановлено, що ППООП в Дніпропетровській області були залучені на підставі доручення слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області. Однак, внаслідок проведення службового розслідування фактів незаконних дій та незаконних вказівок з боку працівників СУ ГУНП в Тернопільській області не виявлено.

Разом з тим, такий висновок слідчого, всупереч частини п`ятої статті 110 КПК України не містить належного обґрунтування мотивів його прийняття, з посиланням на зібрані матеріали кримінального провадження, з наданням їм належної правової оцінки.

Так, у відповідності до статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частиною другою статті 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із частинами першою, п`ятою статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. У разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Скаржник стверджує, що під час здійснення слідчих дій, зокрема обшуку та фактичного затримання по кримінальному провадженні йому було заподіяно тілесні ушкодження.

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Тому, вирішуючи клопотання сторони захисту, слідчий, в силі статті 110 КПК України повинен був умотивувати, чи є факт заподіяння тілесних ушкоджень під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні предметом доказування згідно статті 91 КПК України, та чи має значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, висновки слідчого ґрунтуються тільки на формальних мотивах того, що тілесні ушкодження були заподіяні в іншій області а також, що ГУНП в Дніпровській області не провели службове розслідування.

Таким чином, наведене свідчить, що слідчий при прийнятті спірного рішення, належним чином не обґрунтував його, не навівши обставин, які б свідчили про неможливість чи недоцільність проведення вказаних слідчих дій про які зазначив скаржник.

Тому слідчий суддя вважає, що скаргу ОСОБА_3 , яка подана в його інтересах адвокатом ОСОБА_4 в частині скасування постанови слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000008 від 12 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України та зобов`язати повторно розглянути клопотання, слід задовольнити.

Згідно з вимогами статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий суддя не може втручатися в процесуальну діяльність слідчого під час здійснення ним досудового розслідування кримінального провадження та надавати вказівки які саме процесуальні дії слід вчинити.

Параграф 1 глави 26 КПК України, яким встановлені правила оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, не містить повноважень слідчого судді надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних процесуальних, слідчих дій, водночас наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних органом дізнання доказів на етапі розслідування й не може переймати на себе функції органу досудового розслідування.

Відтак, слідчий суддя вважає, що вимоги скаржника у частині зобов`язання слідчого призначити експертизу у кримінальному провадженні до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,3, 38, 40-1, 110, 303-307, 284, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 , яка подана в його інтересах представником - адвокатом ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 22 грудня 2023 року в рамках кримінального провадження №0000008 про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_7 , яка подана в його інтересах представником - адвокатом ОСОБА_4 у визначений КПК України строк та повідомити заявника про результат його вирішення.

В іншій частині вимог скарги в задоволенні відмовити.

Копію ухвали скерувати старшому слідчому СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 для виконання та адвокату ОСОБА_4 для відому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1