490/8108/23 17.01.2024
н/п 1-кс/490/393/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8108/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації за вироком суду, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом Управління СБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14.06.2023 за № 0000327 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

09.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 .

Також слідчий просила про розгляд клопотання без участі особи, у володінні та власності якої знаходиться вказане нерухоме майно та з метою унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення арешту майна.

У судове засідання слідчий не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Вивчивши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням викладеного, наявні підстави для розгляду клопотання про накладення арешту на майно без повідомлення підозрюваного, що не позбавляє вказаних осіб в подальшому на звернення до суду з відповідними клопотаннями в разі задоволення клопотання про накладення арешту на нерухоме майно.

Як встановлено з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за наступних обставин.

Так, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в м. Херсон, під час його тимчасової окупації, погодилась і добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій, а саме «начальником управления финансов отраслей производственной и непроизводственной сферы» в окупаційному органі влади «ВГА города Херсона», створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області, чим вчинила умисні дії на шкоду основ національної безпеки України.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.5 ст. 111-1 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Підозра на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджена зібраними матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підозрюваній ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належить кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч.2ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні про накладення арешту на майно слідчий вказала, що в даному випадку вищевказане майно підлягає арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_5 за вироком суду.

Однак, з досліджених у судовому засіднні матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Під час вирішення питання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні слідчий суддя не уповноважений вирішувати спір про право власності на майно подружжя чи його поділ з виділенням часток, так само не може вирішуватися і питання накладення арешту на певну частину у праві спільної сумісної власності на майно, оскільки такі питання знаходяться поза межами повноважень слідчого судді, визначених кримінальним процесуальним законом.

З урахуванням наведеного, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000327 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1