Провадження № 1-кс/686/8104/23
У Х В А Л А

25 вересня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши у клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000032 від 08.06.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 межах кримінального провадження №0000032 звернувся із клопотанням про арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:008:0240 площею 2 Га, яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2частки у кожного з позбавленням права на відчуження та розпоряджання вказаним майном.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_5 після набуття в листопаді 2016 року у власність земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер :06:007:0107, для ведення особистого селянського господарства, за межами населених пунктів М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, у грудні 2017 року незаконно, шляхом обману, повторно, понад норму, встановлену для безоплатної приватизації (не більше 2 га) набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:008:0240 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

08.06.2023 за даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до наявної в матеріалах кримінального провадження інформації встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.12.2017 № 22-23731-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :04:008:0240), що знаходиться за межами населених пунктів Стуфчинецької (на даний час Лісовогринівецької) сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.12.2017 № 22-23731-СГ, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , 22.12.2017 зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку.

На підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2018 №120, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зазначену земельну ділянку ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по частки кожному.

В подальшому, 22.06.2018, на підставі договору оренди за №43/3-СТ, земельна ділянка з кадастровим номером :04:008:0240 площею 2 га, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передано у користування ПП «Черевичник» на 10 років (право оренди зареєстровано 11.09.2018).

Згідно відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :04:008:0240 площею 2 га продовжує перебувати у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2частки у кожного.

Водночас, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 (РНОКГШ НОМЕР_1 ), на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.11.2016 №22-30244-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :06:007:0107) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (право власності зареєстроване 18.11.2016).

Зазначене підтверджує, що ОСОБА_5 на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 15.12.2017 № 22-23731-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ від 11.11.2016 №22-30244-СГ).

Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_5 не врахував, що раніше, він звернувся з аналогічною заявою щодо безоплатної приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території колишнього Ізяславського району.

Земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :04:008:0240 вибула із державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_5 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (яке до 27.05.2021 було розпорядником земель державної власності).

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно із п.б ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 Га.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

У справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

У клопотанні відсутні відомості про документи, на підставі яких зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:008:0240 площею 2 Га.

Необґрунтовано прокурором і ризики знищення чи перетворення цього майна, оскільки з 2017 року земельна ділянка перебуває у власності однієї особи, а кадастровий номер її залишається незмінним та підлягає видаленню із Державного земельного кадастру у виключних випадках.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000032 від 08.06.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя