ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/306/24
Провадження №1-кс/477/211/24
УХВАЛА

про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи

12 лютого 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання заступника начальника СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 внесене у кримінальному провадженні №0000096 від 09 лютого 2024 року про проведення обшуку

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2024 року заступник начальника СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Миколаївської окружної прокурора ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000096 від 09 лютого 2024 року із клопотанням про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській, за заявою мешканця Миколаївського району про те, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 зберігає вогнепальну зброю та боєприпаси, 09 лютого 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000096 та розпочато досудове розслідування за частиною першою статті 263 КК України.

Здобуті органом досудового розслідування дані вказують на те, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання може незаконно зберігати вогнепальну зброю та боєприпаси, через що слідча у кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернулася з даним клопотання та просила надати дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем його проживання.

У закритому судовому засіданні слідча у кримінальному провадженні ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Заслухавши позицію слідчої, дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно частини першої-другої статті 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 234 КПК України прокурор, слідчий повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Встановлено, що в провадженні СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000096 від 09 лютого 2024 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною першою статті 263 КК України за фактом незаконного зберігання автоматичної зброї та боєприпасів, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09 лютого 2024 року, на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зберігає автоматичну зброю та набої до неї.

Відповідно до протоколу допиту свідка 1 на початку лютого 2024 року він проходив по вулиці Горіхова в селі Шевченкове Миколаївського району Миколаївської області та біля будинку 50 побачив чоловіка, з яким почав спілкуватися та який згодом представся як ОСОБА_6 . Біля двору був припаркований автомобіль марки «ВАЗ-2108» темного кольору, в салоні якого свідок побачив предмет ззовні схожий на автоматичну зброю. В подальшому, під час розмови, ОСОБА_6 повідомив, що в салоні знаходиться зброя та боєприпаси до неї.

Згідно відомостей, що містяться в протоколі допиту свідка 2, свідок повідомив про те, що на початку лютого 2024 року він проходив по АДРЕСА_1 та домоволодіння АДРЕСА_1 вийшов чоловік, у якого була в руках зброя, яку він в подальшому поклав до автомобіля марки «ВАЗ 2108». Потім вказаний чоловік сів в салон автомобіля та поїхав у невідомому напрямку. В ході розмови з мешканцями села свідок дізнався про те, що вказаним автомобілем користується ОСОБА_5 , який мешкає в будинку АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів досудового розслідування, за адресою, вказаною свідками мешкає ОСОБА_6 разом зі своєю бабусею ОСОБА_7 , 1949 року народження.

Існує обґрунтована підозра, щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Завдання для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» поняття житло у пункті 1 статті 8 конвенції про захист прав людини і основоположних свобод охоплює не лише житло фізичних осіб. Воно може поширюватися на офісні приміщення, які належать фізичним особам, а також офіси юридичних осіб, їх філії, інші використовувані ними приміщення.

За тлумачення частини другої статті 233 КПК України під володінням слід розуміти фактичне володіння річчю (майном). Тобто фактичне володіння не варто ототожнювати з правом власності. Такий широкий підхід до розуміння понять «житло», зарахування до «іншого володіння» офісних та службових приміщень, приміщень господарського, виробничого та іншого призначення незалежно від форм власності відповідає й прецедентній практиці ЄСПЛ.

Обшук у житлі передбачає примусове обстеження всього приміщення, яким володіє фізична або юридична особа.

Під іншим володінням особи згідно з частини другої статті 233 КПК України розуміється транспортний засіб, земельна ділянка, гаражі інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, які знаходяться у володінні особи.

За змістом статей 234 - 236 КПК проведення обшуку в рамках кримінального провадження здійснюється на підставі ухвали слідчого судді. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи виконується слідчим або прокурором. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку мають право запросити спеціалістів, однак це не звільняє їх від обов`язку особистого виконання обшуку.

Відповідно до частини другої статі 235 КПК України, ухвала про дозвіл на обшук повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Пунктом 45 рішення Європейського суду з прав людини «Бук проти Німеччини» від 28 квітня 2005 року (Buck v. Germany), заява №41604/98, ECHR 2005-IV) встановлено, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи є підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (див.: зазначене рішення у справі Функе проти Франції», пункти 55-57; рішення від 25 лютого 1993 р. «Крем`є проти Франції» №1471/85, пункти 38-40 тощо).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 лютого 2024 року №365333195 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_7 .

Слідчим суддею встановлено, що є достатні підстави для надання дозволу на проведення обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем проживання ОСОБА_5 з метою відшукання вогнепальної зброї, боєприпасів та інших речей, обіг яких заборонений чинним законодавством.

Згідно з частиною п`ятою статті 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Враховуючи вищевикладене, а також правові підстави для проведення обшуку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки обшуку, розумність та співрозмірність обшуку завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, приймаючи до уваги неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, вважаю, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 235, 237 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Дозволити проведення обшуку житла та іншого володіння, що розташоване по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 , з метою відшукування та вилучення вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв.

Проведення обшуку дозволено: заступнику начальника СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , старшому слідчому СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майору поліції ОСОБА_8 , слідчій СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майору поліції ОСОБА_9 .

Строк дії вказаної ухвали до 01 березня 2024 року.

Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1