ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2474/23 Справа № 201/9860/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора було залишено без розгляду.

Рішення суду обґрунтовано тим, що дану скаргу було призначено до розгляду на 09.10.2023 року, проте скаржник, який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим справу було перенесено на 23.10.2023 року, про що ОСОБА_6 повідомлено належним чином.23.10.2023 року останній повторно не з`явився до суду за невідомими суду причинами. Жодних заяв, чи клопотань на адресу суду від скаржника не надходило.

Як зазначив слідчий суддя, він не в праві проводити розгляд скарги за відсутності скаржника за будь-яких умов, тобто неявка належним чином повідомленого скаржника до судового засідання та не повідомлення ним про причини своєї неявки позбавляє слідчого суддю можливості розглянути скаргу. Оскільки особа не з`явилась для розгляду скарги без поважних причин, це свідчить про відсутність зацікавленості у ефективному та своєчасному розгляді його скарги.У разі неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Тож, слідчий суддя дійшов висновку про те, що належним чином повідомляв скаржника про час та місце судового розгляду, і саме скаржник, який є ініціатором розгляду та обізнаною особою про перебування в провадженні суду скарги, двічі не з`явився в судове засідання без зазначення причин неявки, а тому скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора слід залишити без розгляду в зв`язку з повторною неявкою скаржника в судове засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити йому строк на оскарження зазначеної ухвали при наявності підстав для такого поновлення, враховуючи, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 26.10.2023 року. Скасувати ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Витребувати від керівника апарата районного суду м. Дніпропетровська (або належної посадової особи) довідку вихідної пошти направлення мені судової повістки з зворотним повідомленням та вхідний зворотний номер повідомлення про отримання судових повісток.

Визнати порушення слідчим суддею його процесуального права, визначеного ст. 94 КПК України, ст. 412 КПК України , п.1 ч.1 ст.303 КПК України в частині процедури перевірки його скарги на бездіяльність слідчого.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що 23.10.23 року він надіслав до Самарського районного суду м.Дніпропетровська заяву про відкладення судового засідання, але слідчий суддя зазначив в ухвалі неправдиві відомості а саме, що 23.10.2023 року ОСОБА_6 повторно не з`явився до суду по невідомим причинам. Жодних заяв, чи клопотань на адресу суду від скаржника не надходило. Цим, на думку апелянта, слідчий суддя обмежив його доступ до правосуддя, позаяк його скарга фактично не була предметом розгляду слідчого судді, і ця ухвала перешкоджає подальшому руху по справі та є перепоною вйого праві на судовий захист.

Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши надані матеріали, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Положеннями п. 18 ст. 3 КПК України передбачено, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства, що закріплено у пункті 8 частини третьої статті 129 Конституції України, стаття 14 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів». Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли Закон містить заборону на таке оскарження (абзац другий підпункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положення п.18 ч.1 ст.293 ЦПК України у взаємозв`язку зі ст. 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду )).

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Однак такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та постановленою метою. Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти. Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практичних та ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає в демократичному суспільстві право на справедливий суд.

Відповідно до статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу повертаються, якщо:1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як витікає з приписів статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому передбачене Главою 26 КПК право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року № 5-142кс(15)17 у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини четвертої статті 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 частини першої статті 7 та частини першої статті 24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення частини шостої статті 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК.

Така сама позиція зазначена й у висновку щодо застосування даної норми права у подібних правовідносинах, викладеному Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 23 травня 2018 року (Справа № 237/1459/17, Провадження № 13-19кс18).

Згідно ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Апеляційним переглядом встановлено, що в цьому провадженні ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив поновити йому строк на оскарження протиправної бездіяльності прокурора, визнати протиправною бездіяльність слідчого, яка полягає в не розгляді його клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових дій) у 3-денний строк та не направленні йому копії постанови з цього приводу. Зобов`язати належну посадову особу в одноденний строк порушити кримінальну справу відносно посадової особи голови та судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 за ознаками ч.4 ст.382 КК України, внести відомості до ЄРДР та надати йому відповідний витяг. Проте слідчий суддя, вийшовши за межі вимог скарги, прийняв рішення про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду, що не передбачена кримінальним процесуальним законом, виходить за межі повноважень слідчого судді та суперечить його ролі, визначеній у пункті 18 частини 1 статті 3 КПК України, а саме здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що постановивши оскаржувану ухвалу, слідчий суддя вийшов за межі наданих йому повноважень та ухвалив рішення, яке кримінальним процесуальним законом не передбачено.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить вказане порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ч. 1 ст. 7 КПК України, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки постановлене ним рішення не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, з поверненням даної скарги слідчому судді до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора направити на розгляд слідчому судді для прийняття процесуального рішення в порядку КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3