Справа № 466/1070/23
Провадження № 1-кп/466/463/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001706 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Любінь, Городоцького району, Львівської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України ,-

встановив :

ОСОБА_4 , під час виконання договорів про надання послуг з технічного нагляду №35/17 від 31.08.2017, №8/18 від 17.04.2018, №31/19 від 10.10.2019, №11/20 від 02.04.2020, будучи службовою особою відповідно до вимог ч.3 ст. 18 КК України та здійснюючи організаційно-розпорядчі й адміністративно- господарські функції, неналежно виконуючи свої службові обов`язки з технічного нагляду за виконанням робіт по об`єкту «Капітальний ремонт парку «700-річчя Львова»», що розташований у Шевченківському районі м. Львова, через несумлінне ставлення до них, не володіючи інформацією щодо реальних обсягів та вартості виконаних робіт, належним чином не перевіривши фактичне використання матеріалів, об`ємів та вартість виконаних робіт, не провівши детального огляду об`єкта та не виконавши належним чином контрольних замірів, перевірки результатів інструментальних вимірів і показників лабораторних випробувань окремих видів робіт і не порівнявши їх з технічною документацією згідно з вимогами ДБН А3. 1-5, не провівши порівняння фактичних значень контрольованих показників в кінцевій продукції з проектними і допустимими їх значеннями, в період часу з серпня 2017 року по вересень 2020 року ( більш точний час, дата та. місце в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше дати підписання актів виконаних робіт форми КБ-2в), отримав від ТзОВ НВО «Облсількомунгосп» та підписав, після чого скріпив свій підпис відтиском печатки, наступні документи: акт №1 приймання виконаних робіт за серпень 2017 року, акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року, акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року, акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року, акт №5 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2018року, акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року, акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року; акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 року, акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року, - із недостовірними даними в частині виконання будівельних робіт і використання матеріалів по об`єкту «Капітальний ремонт парку «700-річчя Львова»», що закладені в актах приймання виконаних будівельних робіт, оскільки в дійсності частину з вказаних у актах робіт не було виконано, а саме, роботи :РН 18-20-1 - улаштування вирівнювальних шарів основи з піску - 62,25 куб.м; РН18-23-3 - улаштування нижнього шару двошарових основ товщиною 20 см із щебневої суміші С5-705 кв.м; СІ 15-71-1-1, вар.З - секція турнікетного огородження 4 шт.

На підставі вказаних вище актів приймання виконаних робіт форми КБ-2в на розрахунковий рахунок ТзОВ НОВ «Облсількомунгосп», відкритий в ПАТ КБ «Приват Банк», були перераховані бюджетні кошти.

Вартість будівельних робіт, внесених в акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2, але фактично не виконаних, становить 134 511, 00 гривень, що в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімумів доходів громадян та є істотною шкодую.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради заподіяно майнову шкоду на суму 134 511, 00 гривень. В зв`язку з наведеним , до спільного розгляду з обвинувальним актом до суду було скеровано цивільний позов, заявлений Прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах Львівської міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків на згадану суму.

09.10.2023 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. В судовому засіданні адвокат підтримала згадане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та зазначив, що йому відомі та зрозумілі правові наслідки цього.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Представник Львівської міської ради в судовому засіданні зазначила, що при вирішенні клопотання підтримує думку прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з положеннями ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

За ч.1 ст.367 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011) службова недбалість карається штрафом від двохсот п`ятдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до змін, внесеними до ч. 1 ст.367 КК України, згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018, службова недбалість карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вказаний злочин відповідно до ч.2 ст.12 КК України ( в редакції Закону № 4025-V1 від 15.11.2011) та до ч.4 ст. 12 КК України (в редакції Закону №2617- УІІІ від 22.11.2018) є нетяжким злочином, оскільки у першому випадку злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в другому - за його вчинення передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно із ч. 1 ст. 49 КК України ( в редакції Закону № 1183- VII від 08.04.2014) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Частиною першою статті 49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, в період часу з серпня 2017 року по вересень 2020 року, більш точний час, дата та місце в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше дати підписання актів виконаних робіт форми КБ-2в.

Згідно обвинувального акту, останній акт виконаних робіт форми КБ-2в ОСОБА_4 підписаний у вересні 2020 року, а саме, акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року.

Отже, на час судового розгляду даного кримінального провадження, а саме, 02.10.2023, закінчилися встановлені ст.49 КК України строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а саме, 3 роки.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру (ч. 1 ст. 129 КПК України).

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом 10.08 2021 у справі Х9 161/694/20.

Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України. Такі виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов Прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення у відшкодування спричиненої шкоди в розмірі 134 511,00грн. залишити без розгляду.

Речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1