Справа № 184/1424/21
Провадження № 1-кп/0182/209/2023
У Х В А Л А

Іменем України

08.11.2023 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого колегії суддів ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при

секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2021 за № 0000101 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

потерпілої ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000101 від 06.06.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб, зазначаючи, що ризики, які були враховані при обрання запобіжного заходу обвинуваченому, не минули, а саме продовжують існувати ризики переховування від суду та ризик скоєння нових злочинів, ризик тиску на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що визнавальні покази він дав внаслідок фізичного впливу на нього з боку співробітників поліції, вину свою він не визнає і просить змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання його бабусі АДРЕСА_1 .

Захисник підтримала думку свого підзахисного і зауважила на те, що клопотання прокурора є безпідставним, ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки.

Вислухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом норми ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, або довічного позбавлення волі. Згідно матеріалів обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вбивстві малолітньої дитини, а людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю, тому суд вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Зазначене свідчить про те, що ризик переховування від суду не є абстрактним, обвинуваченому відомі обмеження, яким він може бути підданим у разі визнання його винним в скоєнні інкримінуємого злочину і призначення покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі у відповідності до санкції п.2 ч.2 ст. 115 КК України .

Європейський Суд з прав людини, неодноразово, наприклад у рішенні від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України", зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Крім того, колегія суддів, враховуючи обставини справи, вік загиблого, вважає, що перебуваючи не під вартою, ОСОБА_5 може скоїти аналогічні злочини.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Що стосується наявності міцних соціальних зв`язків, колегія суддів зауважує, що такі зв`язки не могли вберігти обвинуваченого від вчинення злочинів, в скоєнні яких він обвинувачується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строкдії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не більше, ніж на 60 діб, тобто з 08.11.2023 року до 06.01.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу колегії суддів може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2