Справа № 545/2366/23
Провадження № 1-в/545/448/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2023 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дзержинськ, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із базовою середньою освітою, неодруженого, до засудження працюючого сторожем КП «Моноліт», раніше не судимого,

Засуджений: 04.02.2021 року Констянтинівським міськрайонним судом Донецької області за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі, зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 05.12.2015 року по 01.08.2019 року включно з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

Початок строку 11.11.2021 року, кінець строку 17.07.2025 року

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув, визначений Кримінальним кодексом України, строк покарання і довів своє виправлення.

Від представника колонії та засудженого до суду надійшли заяви про розгляд подання без їх участі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував.

Захисник заяву засудженого підтримала, прохала задовольнити.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом 3 частини 3 статті 107 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття: не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі і була умовно-достроково звільнена від відбування покарання, але до закінчення невідбутої частини покарання та до досягнення вісімнадцятирічного віку знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_5 засуджений 04.02.2021 року Констянтинівським міськрайонним судом Донецької області за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

За час відбування покарання засуджений має 1 стягнення та 5 заохочень.

Як вбачається із трьох характеристик на засудженого ОСОБА_5 від 30.06.2022 останній перебуваючи в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», не став на шлях виправлення, тому йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, заміні умов тримання(а.о/с 71, 75, 79).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколу засідань комісії ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» від 30.06.2023 №11 (а.о/с 73, 77, 81).

Згідно характеристики на засудженого від 03.08.2023 року, яка мається в матеріалах справи, наданої після звернення ОСОБА_5 до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення, останній характеризується позитивно ( а. с. 13 ).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Досліджені характеристики на засудженого ОСОБА_5 свідчать про позитивні зміни, які сталися у його поведінці і ставленні до праці, та вказують на те, що він тільки стає на шлях виправлення.

Позитивна характеристику засудженого, ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», є недостатніми для висновку про його виправлення, оскільки остання за часом характеристика не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_5 твердо став на шлях виправлення та заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи той факт, що адміністрація колонії самостійно не звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про невпевненість адміністрації установи у тому, що засуджений дійсно довів своє виправлення, небажання бути причетними до звернення до суду.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_5 в повній мірі не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд враховуючи той факт, що ОСОБА_5 засуджений до кримінальної відповідальності за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, дані про особу засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці останній довів своє виправленні і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі ст. 107 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 днів з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1