У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.12.2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, розглянути його клопотання від 15.09.2023 року про вчинення певних процесуальних дій.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт зауважує, що рішення слідчого судді є необґрунтованим та незаконним.

Вважає, що при постановленні ухвали, слідчий суддя порушила права скаржника на доступ до суду та на справедливий судовий захист.

Наполягає на тому, що слідчий Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві безпідставно не повідомив скаржнику про результати розгляду його клопотання від 15.09.2023 року про виконання процесуальних дій та не виніс з цього приводу мотивовану постанову.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в якій скаржник просить зобов`язати слідчого ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, розглянути клопотання ОСОБА_5 від 15.09.2023 р. про виконання процесуальних дій та надіслати на його адресу повідомлення про результати його розгляду, а у випадку повної або часткової відмови в задоволенні цього клопотання вмотивовану постанову, в порядку визначеному в ст. ст. 111, 136 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що останній звернувся до слідчого ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві у кримінальному провадженні №0001466 з клопотанням від 15.09.2023 р. про виконання процесуальних дій, а саме: надати ОСОБА_5 пам`ятку потерпілого; допитати його як заявника та надати можливість долучити докази скоєння злочину до матеріалів кримінального провадження №0001466; приєднати до матеріалів кримінального провадження постанову ОСОБА_7 від 09.12.2019 р. про закриття кримінального провадження №0004802 та встановити чи дійсно прокурор вніс недостовірні відомості в цю постанову, проте слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві не розглянув клопотання заявника у строки визначені в ч.1 ст.220 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.12.2023 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 ..

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи, апеляційний суд дійшов наступного.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, у пунктах 1-8 ч.1ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Зазначені у ч.1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Бездіяльність пов`язана із нездійсненням процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний здійснити, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути оскаржена виключно щодо тих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язані вчинити саме у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, але з різних причин їх не вчиняє.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Із змісту скарги поданої до суду першої інстанції вбачається, що скаржник просив наступне: зобов`язати слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві надати ОСОБА_5 пам`ятку потерпілого; допитати його як заявника та надати можливість долучити докази скоєння злочину до матеріалів кримінального провадження №0001466; приєднати до матеріалів кримінального провадження постанову ОСОБА_7 від 09.12.2019 р. про закриття кримінального провадження №0004802 та встановити чи дійсно прокурор вніс недостовірні відомості в цю постанову

Отже, ОСОБА_5 в поданій скарзі просить зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві вчинити певні процесуальні дії, а саме: надати ОСОБА_5 пам`ятку потерпілого, допитати його як заявника та долучити докази скоєння злочину до матеріалів кримінального провадження, а також приєднати до матеріалів кримінального провадження постанову від 09.12.2019 року.

Разом з тим, статтею 303 КПК України не передбачено можливості оскарження до слідчого судді такої бездіяльності органу досудового розслідування.

Так, можливість оскарження бездіяльності слідчого, яка б полягала у неврученні пам`ятки про права потерпілого, відмові у допиті у якості заявника, відмові у долученні доказів, статтею 303 КПК України не передбачено.

Тобто, апелянт в даному випадку не оскаржує бездіяльність пов`язану із нездійсненням процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний вчинити саме у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, але з різних причин їх не вчиняє.

Тому слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до положень ч. 4 статті 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , оскільки вона подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на наведене, прийняте слідчим суддею рішення відповідає вимогам ст. ст. 303, 306-307 КПК України, є законним і обґрунтованим, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись статтями 404, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.12.2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді