Справа № 344/2054/24
Провадження № 1-кс/344/1009/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника ОСОБА_5 , представника власника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Івано-Франківській області капітана юстиції ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000014 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

05.02.2024 слідчий ОСОБА_4 , за погодженням прокурора ОСОБА_7 , звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що в 1995 році у м. Севастополі засновано ПАТ «ЕК «Севастопольенерго», яке займалось розподіленням, транспортуванням та постачанням електроенергії у місті державного значення Севастополь.

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді голови правління ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» (ЄДРПОУ 0547181), до серпня 2014 року здійснював управління виробничо-господарською діяльністю вказаного акціонерного товариства, забезпечував вибір контрагентів та укладення з ними відповідних договорів, представляв інтереси Товариства у відносинах з юридичними і фізичними особами, державними органами і органами місцевого самоврядування на території АР Крим тощо.

У зв`язку із тимчасовою окупацією АР Крим та м. Севастополя російською федерацією ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» змінило 25.12.2014 місце реєстрації юридичної особи на адресу: Херсонська обл., м. Херсон, Дніпровський р-н, вул. Перекопська, буд. 178.

Громадянин України ОСОБА_5 , проживаючи на території України та відвідуючи періодично територію тимчасово окупованої АР Крим та м. Севастополя, достовірно володів інформацією про тимчасову окупацію її території збройними силами російської федерації та усвідомлював, що новоутвореними незаконними органами влади та збройними формуваннями вчиняються активні дії, спрямовані на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У невстановлений час громадянин України ОСОБА_5 умисно, з корисливою метою вступив у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами на матеріальне забезпечення створених російською федерацією на окупованій території АР Крим силових та правоохоронних органів, військових частин, окупаційних органів влади шляхом постачання для їх користування електроенергії.

25 грудня 2014 року Наглядовою радою ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» для здійснення на території тимчасово окупованій території АР Крим господарської діяльності з розподілення, передачі, торгівлі електроенергією, будівництва споруд електропостачання та телекомунікацій, електромонтажних робіт, інших будівельно-монтажних робіт створено Філію «ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» у м. Севастополь» (, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44). Директором філії призначено ОСОБА_8 .

Після цього, невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою забезпечення зазначеної злочинної діяльності, 31.12.2014 вказана філія зареєстрована за російським законодавством під назвою «Филиал Публичного акционерного общества «Энергетическая Компания «Севастопольэнерго» в г. Севастополь» з присвоєнням ИНН (КПП 920151001 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44), під керівництвом ОСОБА_8 .

Згідно положення про «Филиал Публичного акционерного общества «Энергетическая Компания «Севастопольэнерго» в г. Севастополь», затвердженого протоколом Наглядової ради ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» № 36 від 25.12.2014, метою створення Філії є здійснення на території російської федерації представництва інтересів Товариства та їх захист, а також здійснення функцій Товариства, передбачених вказаним положенням. Окрім того, відповідно до вказаного Положення Філія ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» в своїй діяльності керується діючим законодавством рф, установчими документами Товариства, вказаним Положенням, рішеннями органів управління Товариства, а директор філії здійснює керівництво діяльністю філії у відповідності до повноважень, наданих йому Товариством на підставі та в межах доручення виданого головою Правління або особою, яка виконує його обов`язки.

24 лютого 2015 року Наглядовою радою товариства на посаду голови правління ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» (ЄДРПОУ 0547181) з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій призначено ОСОБА_5 з 25.02.2015.

Згідно статуту Товариства, затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» № 18 від 02.04.2013, ОСОБА_5 як головна службова особа товариства зобов`язаний: вирішувати в межах своєї компетенції всі питання виробничо-господарської діяльності; видавати довіреності від імені Товариства; вчиняти правочини, підписувати договори (угоди) та інші документи від імені Товариства з урахуванням обмежень встановлених діючим Статутом та рішеннями Наглядової ради; встановлювати порядок підписання договорів (контрактів) та вчиняти інші правочини від імені Товариства; розпоряджатися майном та коштами Товариства відповідно до Статуту та чинного законодавства, з урахуванням обмежень, визначених Статутом; підписувати звіти та баланси Товариства, статистичну, бухгалтерську, податкову та іншу звітність, встановлену чинним законодавством; організовувати роботу правління та здійснювати координацію поточної діяльності відокремлених підрозділів, філій, представництв, дочірніх підприємств тощо.

09 квітня 2015 року у зв`язку із законодавчими змінами ОСОБА_5 з 10.04.2015 призначено на посаду генерального директора ПАТ «ЕК «Севастопольенерго», з виконанням функцій по управлінню фінансово-господарською діяльністю вказаного Акціонерного товариства та Філії «ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» у м. Севастополь» з розподілення, передачі, торгівлі електроенергією, будівництва споруд електропостачання та електромонтажних робіт.

Згідно статуту Товариства, затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» № 22 від 09.04.2015, ОСОБА_5 як голова правління уповноважений: здійснювати керівництво поточною діяльністю Товариства; діяти без довіреності від імені Товариства, в тому числі представляти інтереси Товариства, вчиняти правочини під імені Товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариство, делегувати керівникам Товариства частину своїх повноважень; розробляти проектів квартальних, річних бюджетів, бізнес-планів, програм фінансово-господарської діяльності Товариства; вирішувати питання виробничо-господарської діяльності, фінансування, ведення обліку та звітності та інших питань; приймати рішення про підписання довіреностей та інших документів від імені Товариства; організовувати зовнішньоекономічну діяльність Товариства; забезпечувати виконання виробничих завдань, договірних зобов`язань Товариства; координувати поточну діяльність відокремлених структурних підрозділів, філій, представництв, дочірніх підприємств; вчиняти правочини, підписувати договори (угоди) та інші документи від імені Товариства з урахуванням обмежень встановлених діючим Статутом та рішеннями Наглядової ради тощо.

В квітні 2015 року ОСОБА_5 підписав положення про «Филиала Публичного акционерного общества «Энергетическая Компания «Севастопольэнерго» в г. Севастополь», затвердженого протоколом Наглядової ради ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» № 03 від 10.04.2015, згідно якого «Филиал Публичного акционерного общества «Энергетическая Компания «Севастопольэнерго» в г. Севастополь» створений на підставі рішення Наглядової ради Товариства від 25.12.2014 (протокол № 36) в відповідності з ст.ст. 21, 22 Федерального Закону «Про іноземні інвестиції в російській федерації» та п. 3.13.1, 3.13.3 Статуту ПАТ «ЕК «Севастопольенерго», керується в своїй діяльності діючим законодавством рф, установчими документами Товариства, вказаним Положенням, рішеннями органів управління Товариства та знаходиться за адресою: російська федерація, 299040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44. При цьому, згідно вказаного Положення метою створення Філії є здійснення на території російської федерації представництва інтересів Товариства та їх захист, а також здійснення функцій Товариства, передбачених вказаним положенням, зокрема виготовлення, отримання (придбання), постачання (продаж), передача електричної та теплової енергії, забезпечення експлуатації енергетичного обладнання у відповідності з діючими нормативними вимогами, проведення своєчасного і якісного ремонту, технічне переобладнання і реконструкція енергетичних об`єктів, розвиток енергосистеми тощо.

Окрім того, відповідно до вказаного Положення «Филиал Публичного акционерного общества «Энергетическая Компания «Севастопольэнерго» в г. Севастополь» Генеральний директор філії здійснює керівництво її діяльністю у відповідності до повноважень, наданих йому Товариством на підставі та в межах доручення виданого Виконавчим органом (Генеральним директором) Товариства або особою, яка виконує його обов`язки, та діючого Положення. Генеральний директор «Филиала Публичного акционерного общества «Энергетическая Компания «Севастопольэнерго» в г. Севастополь» уповноважений: діяти по довіреності від імені Товариства в межах повноважень, наданих довіреністю та діючим Положенням; здійснювати оперативне керівництво діяльністю Філії у відповідності з затвердженими Товариством планами; укладати договори і угоди в межах діяльності Філії.

ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи, що незаконно створені на території м. Севастополя збройні формування російської федерації протиправно захопили державну владу та забезпечують окупаційний режим на вказаній території, умисно, з корисливою метою, бажаючи сприяти логістичному утриманню незаконних органів влади, збройних та воєнізованих формувань на території АР Крим та м. Севастополя на порушення порядку, встановленого Конституцією України, видав строком на три роки довіреність № 954 від 24.04.2015, якою уповноважив ОСОБА_8 , з правом передоручення повноважень третім особам, на: здійснення оперативного керівництва діяльності філії ПАТ «ЕК «Севастопольенерго»; розпорядження майном Філії в межах наданих йому прав, укладання договорів і здійснення угод в рамках предмета діяльності Філії; здійснювати виконавчо-розпорядчу діяльність в рамках видів (предмета) діяльності Філії в межах прав, наданих Філії Положенням про Філію тощо.

Видавши довіреність № 954 від 24.04.2015 ОСОБА_8 , ОСОБА_5 беззаперечно усвідомлював, що вона є юридичною підставою для забороненої законодавством України діяльності «Филиала Публичного акционерного общества «Энергетическая Компания «Севастопольэнерго» в г. Севастополь» на території тимчасово окупованого м. Севастополя, у тому числі для здійснення фінансування дій, які сприятимуть створенню та логістичному утриманню незаконних органів влади, збройних та воєнізованих формувань на території АР Крим на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

На виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на логістичне утримання незаконних збройних формувань російської федерації на території м. Севастополя, які вчиняють дії щодо насильницької зміни конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України, ОСОБА_8 , перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_5 , доручив комерційним директорам філії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , технічному директору ОСОБА_11 укладати договори постачання електроенергії, технологічного підключення до електричних мереж тощо, якими, в період з 2015 по 2017 роки, від імені ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» в особі «Филиала Публичного акционерного общества «Энергетическая Компания «Севастопольэнерго» в г. Севастополь», укладено та виконано договори (контракти) з представниками окупаційних органів влади, правоохоронних органів та збройних формувань держави-агресора, згідно зазначеного переліку.

На виконання умов вказаних договорів службові особи Филиала Публичного акционерного общества «Энергетическая Компания «Севастопольэнерго» в г. Севастополь» здійснили електропостачання незаконних органів влади, збройних та воєнізованих формувань на території м. Севастополя на загальну суму 206 357 586,30 російських рублів, що по середньому курсу НБУ за 2015-2016 роки становить 75 666 985,9 грн.

За таких обставин, ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та невстановленими досудовим слідством особами, на виконання вищевказаних договорів забезпечив підключення, розподіл та постачання вказаним окупаційним органам влади, так званим правоохоронним органам, підрозділам збройних сил рф, їх структурним підрозділам та установам, матеріальних ресурсів у вигляді електроенергії, чим забезпечив умови для їх постійного функціонування та забезпечення окупації території АР Крим.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи повноваження керівника ПАТ «ЕК «Севастопольенерго», упродовж 2015-2017 років, умисно, вчинили фінансування дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом матеріального забезпечення електроенергією окупаційних органів влади, так званих правоохоронних органів, підрозділів збройних сил російської федерації, їх структурних підрозділів та установ на території м. Севастополь на суму 206 357 586,30 російських рублів, що по середньому курсу НБУ за 2015-2016 роки становить 75 666 985,9 грн., що у 94 583 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить особливо великий розмір.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Звенигородка Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України.

30.01.2024 ОСОБА_5 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 110-2 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

26.01.2024 під час проведення обшуку автомобіля марки Land Rover Range Rover 2997, д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено вказаний транспортний засіб, ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу сер. СTX № НОМЕР_2 від вказаного транспортного засобу.

Того ж дня, під час проведення обшуку автомобіля марки Mercedes-Benz GLE 250D 4 Matic, д.н.з. НОМЕР_3 , було вилучено вказаний транспортний засіб, ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу сер. НОМЕР_4 від вказаного транспортного засобу.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру ТЗ МВС України вищевказані автомобілі перебувають у власності ОСОБА_5 .

Разом з тим, враховуючи, що санкція ч. 4 ст. 110-2 КК України передбачає такий додатковий вид покарання, як конфіскація майна, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є необхідність у накладенні арешту на рухоме майно підозрюваного.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, слідчий звернувся з вказаним клопотанням про накладення арешту на майно.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання про накладення арешту на майно, просили задоволити.

Представник власника- адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні подав письмове заперечення. Зокрема вказав, що клопотання належним чином не мотивовано, таке подано з пропуском строку звернення до слідчого судді. Підозра є необгрунтованою. Спірні автомобілі на які просить органо досудового розслідування накласти арешт є тимчасово вилученим майно. Разом з тим, такі не були предметом чи знаряддям злочину, не містять слідів злочину, відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Власник майна ( підозрюваний) ОСОБА_5 підтримав думку свого представника. Вказав, що не вчиняв протиправних дій, є патріотом України. Сприяє слідству. Просив врахувати те, що є інвалідом 3 групи, хворіє, має проблеми із серцем, ногами, не може багато ходити пішки, автомобіль є життєво небхідний, потрібен для пересування.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, слідчого, власника майна та його представника, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 18.01.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Ухвалами слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26.01.2024 надано дозвіл на проведення обшуку, зокрема автомобіля марки Land Rover Range Rover, 1997 державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки Mercedes-Benz GLE 250D 4 Matic, державний номерний знак НОМЕР_3 , які згідно даних МВС України належать на праві власності ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, вилучення вказаних транспортних засобів.

Відповідно до протоколу обшуку від 26.01.2024, в проміжку часу з 20:34 до 22:31 год. на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук транспортного засобу Mercedes-Benz GLE 250D,д.н.з. НОМЕР_3 , та під час проведення обшуку було вилучено вказаний транспортний засіб, ключівід такого транспортного засобу, технічний паспорт транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Згідно з протоколом обшуку від 26.01.2024, в проміжку часу з 22:34 до 23:53 год. на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук транспортного засобу Land Rover Range Rover, д.н.з. НОМЕР_3 , та під час проведення обшуку було вилучено вказаний транспортний засіб, ключі від такого транспортного засобу, технічний паспорт транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

В зазначених протоколах обшуку від 26.01.2024 зафіксовано зауваження на час проведення відповідної слідчої дії, зокрема те, що вказані автомобілі не містять відомостей або ознак кримінального правопорушення.

30.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України, яке того ж дня йому вручено.

Зокрема, за ч. 4 ст. 110-2 КК України ОСОБА_5 підозрюється у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великому розмірі.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому, при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Санкція ч. 4 ст. 110-2 КК України, передбачає також покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру ТЗ МВС України, власником транспортних засобів: Land Rover Range Rover 2997, (2021), № двиг. 210419Z0016DT306, № куз. SALGA2BW6NA472187, д.н.з. НОМЕР_1 , та Mercedes-Benz GLE 250D 4 Matic 2143, (2017), № двиг. 2367, № куз. НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч.1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. У такий спосіб особа, яка вчинила злочин, обмежується у праві власності на певне майно, що вона набула на законних підставах до ухвалення вироку. Це покарання передбачає вилучення як усього майна, так і його частини.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно належить на праві приватної власності підозрюваному, може бути конфісковано у випадку призначення судом відповідного покарання.

Що стосується посилання сторони захисту, що дане майно є тимчасово вилученим, то слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171 КПК України(у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої вилучено), ч.6 ст.173 КПК України (ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої було вилучено); 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Частиною 7 ст. 236 КПК України встановлено, що «вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном».

Тобто, у розумінні норм КПК не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке вилучили під час обшуку, проведеного згідно зазначеної ухвали.

У КПК законодавець чітко розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, та тимчасово вилученого майна. Вони є різними. Зокрема, це також підтверджується положеннями абзац 2 ч. 5. ст. 171 КПК, згідно з якими «у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено».

Тобто, в абзаці 2 ч. 5. ст. 171 КПК визначено, що щодо тимчасово вилученого майна слідчим (детективом) або прокурором подається клопотання про його арешт, у іншому випадку таке майно повертається особі, у якої було вилучено. При цьому, щодо речей та документів, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, накладення арешту КПК не передбачає. Такого ж висновку дійшла і колегія суддів Верховного Суду в постанові від 23.01.2020 у справі №457/1485/13-к.

Питання про дотримання вимог КПК прокурором або слідчим щодо належного використання повноважень здійснювати обшук, залучення понятих, спеціалістів, працівників оперативного підрозділу, підозрюваного, захисника, інших учасників провадження вирішуються на етапі судового провадження (п. 24 ст. 3 КПК України), а не провадження у слідчого судді, і за умови надання суду протоколу обшуку як доказу винуватості у вчиненні злочину (постанова Верховного суду (справа № 263/10353/16-к), від 17.02.2021.

Наведене свідчить, що вилучене слідчим майно не має статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК, отже на слідчого або прокурора не покладався обов`язок протягом 48 годин ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за ч. 4 ст. 110-2 КК України, оскільки, незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст.170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , із забороною відчуження, розпорядження, користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, а саме на:

- транспортний засіб Land Rover Range Rover 2997, (2021), № двиг. НОМЕР_8 , № куз. НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі до такого, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб Mercedes-Benz GLE 250D 4 Matic 2143, (2017), № двиг. НОМЕР_10 , № куз. НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_3 ; ключі від такого транспортного засобу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Повний текст ухвали - 09 лютого 2024 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1