Справа №295/5630/21
УХВАЛА

24.11.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000526 від 27.03.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшов указаний обвинувальний акт.

Прокурор висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду, посилаючись на те, що справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира, відсутність підстав, які цьому перешкоджають.

Обвинувачений підтримав думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Дана справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира. Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження на даній стадії не вбачається.

За таких обставин є достатньо підстав для призначення справи до судового розгляду.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступними: прокурор, потерпіла, обвинувачений, захисник.

Крім того, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів обвинуваченому, оскільки наявні ризики передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, що підтверджується неодноразовими неявками його до суду без поважних причин, достеменно знаючи про те, що обвинувальний акт відносно нього знаходиться в суді та судові виклики. В судові засідання не з`являвся з весни 2021 року. Інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим під час іспитового строку. Крім того, відносно обвинуваченого скеровано до суду ще обвинувальні акти. Може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона захисту в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому обвинувачений показав, що хворів, коли писав клопотання про відкладення розгляду справи. Проте до медичних закладів не звертався. Постійно міняє номера телефонів про які суду не повідомляв. Знав що його викликали до суду, однак не прибував. Відносно нього складено ще два обвинувальних акта, які судами не розглянуто. Захисник зазначив, що приводи не були виконано. ОСОБА_4 запобіжні заходи не обирались. Обвинувачений вчинив нетяжний інкримінований злочин.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення дієвості кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно положень ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжні заходи не обирались та не застосовувались.

Обвинувачений судом неодноразово викликався повістками, проте до суду не з`являвся, надавав заяви до суду про те, що хворіє, однак жодного підтверджуючого документа про поважність причин неявки до суду не надавав. Свої адреси проживання у даних заявах також не вказував. Номер телефону, який наданий обвинуваченим суду, на виклики не відповідав. Двічі за ухилення від виконання процесуальних обов`язків на нього було накладено грошове стягнення. Застосовані судом приводи не були виконані, працівниками поліції обвинувачений не був доставлений до суду, відповідно до наданих матеріалі обвинувачений за місцем проживання був відсутній та місце його знаходження було невідоме.

Обвинувачений ОСОБА_4 умисно переховується від суду, його місцезнаходження тривалий час було невідоме, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як інкриміновані кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинене під час іспитового строку. Крім того, в провадженні суду перебуває ще кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України у ході судового розгляду вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду, що підтверджується неодноразовими неявками його до суду без поважних причин, достеменно знаючи про те, що обвинувальний акт відносно нього знаходиться в суді, крім того, раніше судимий та інкримінований злочин вчинено відповідно обвинувального акту під час іспитового строку.

Також метою застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі до п`яти років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи викладене та те, що за віком ОСОБА_4 не є особою похилого віку та тривалий час ухилявся від явки до суду. Незважаючи на те, що згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам того, що обвинувачений перебуваючи на свободі не буде переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи сторони захисту про застосування більш м`якого виду запобіжного заходу не є такими, які суд може покласти в основу свого рішення.

Керуючись ст.ст. 314-317, 177, 182, 183, 194, 331 КПК України,

постановив:

Кримінальне провадження №0000526 від 27.03.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі 2Б3 об 11 годині 29.11.2023.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання: прокурора, потерпілу, обвинуваченого, захисника.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 24.11.2023.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахування наведених обставин, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 40260 грн, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 22.01.2024 включно.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту його звільнення з-під варти.

Ухвала, в частині запобіжного заходу, може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя