Справа №295/1819/24
УХВАЛА

Іменем України

06.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

про накладення арешту на майно,

подане у кримінальному провадженні №0000245 від 28.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що 26.01.2024 не встановлена особа, знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , через незачинені двері квартири АДРЕСА_2 , проникла до коридору вказаної квартири та шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрала жіночу сумку бежевого кольору з банківськими картками, чим завдала майнової шкоди.

В ході досудового розслідування встановлено, що дану крадіжку скоїв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.02.2024 під час проведення огляду місця події, у свідка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено жіночу сумку бежевого кольору, в якій знаходилися паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_6 , два чохли до телефонів, які належить гр. ОСОБА_6 .

В подальшому, 02.02.2024 жіночу сумку бежевого кольору з всім її змістом визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у клопотанні судове засідання просить проводити без участі слідчого.

Власник майна у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, про що свідчить відповідна телефонограма суду. У ході телефонної розмови працівника суду з власником майна ОСОБА_6 , остання повідомила, що хоче прийняти участь у судовому засіданні, однак з`явитися не може, оскільки перебуватиме на роботі, розгляд клопотання просила відкласти. Також повідомила, що у клопотанні не відображено переліку всього викраденого майна, а саме: гаманець синього кольору, картки на знижки, транспортної картки, рукавичок чорного кольору, блокноту, у якому знаходились кошти.

Згідно з приписами ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя зауважує, що не зазначення слідчим у клопотанні переліку всього викраденого майна не перешкоджає вирішенню питання щодо арешту майна, яке вказане у клопотанні. Крім того, з огляду на встановлені ч. 1 ст. 172 КПК України строки розгляду клопотання про арешт майна, а також на те, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали містять достатньо відомостей для вирішення клопотання, слідчий судді не вбачає підстав для відкладення розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неявка власника майна та слідчого не перешкоджає розгляду клопотання слідчим суддею.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 28.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 02.02.2024, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Житомир вул. Лесі Українки, 17, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено жіночу сумку бежевого кольору, в якій знаходилися паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_6 , два чохли до телефонів, які належить гр. ОСОБА_6 .

У відповідності до змісту постанови слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 02.02.2024 про визнання предметів речовим доказом, вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000245.

Відповідно до ст. 167, 168 КПК України речі, які були вилучені під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; копії протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.01.2024; копії протоколу огляду місця події від 02.02.2024; копії постанови про визнання предметів речовими доказами від 02.02.2024, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути предметом кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на жіночу сумку бежевого кольору, в якій знаходилися паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , два чохли до мобільного телефону, які належать гр. ОСОБА_6 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1