Справа № 590/32/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2024 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

заявника захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про визнання недопустимим та припинення дослідження у судовому засіданні доказу з причин його очевидної недопустимості -

в с т а н о в и в:

У провадженні Кролевецького районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження №590/32/23 провадження 1-кп/579/76/23 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.111 КК України.

31 січня2024 року в ході судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 звернувся із клопотанням, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , про визнання недопустимим та припинення дослідження у судовому засіданні доказу ноутбука Lenovo G570 4334, який належить і знаходився у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання мотивував наступним. Обшук у домоволодінні ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , проводився у відсутності захисника, а оскільки затримано обвинуваченого було поза межами його помешкання, то обшук домоволодіння був уже іншою процесуальною дією, до участі у якій обов`язково мав бути залучений захисник. Наголосив на не прийнятті до уваги пояснень прокурора, що на аркуші, вкладеному до ноутбука, міститься підпис захисника ОСОБА_8 , оскільки при самому обшуці захисник не був присутній, допомогу правову у момент обшуку не надавав, а тому і підпис дійсності не відповідає. Посилався на ст.ст. 52, 87, ч.2 ст.89 КПК України, стверджуючи, що всі вилучені під час обшуку предмети є очевидно недопустимими доказами, оскільки отримані у ході слідчої дії, виконаної з порушенням права особи на захист.

Прокурор ОСОБА_5 вважала, що захисником уже заявлялися неодноразово клопотання про визнання доказів очевидно недопустимими з тих самих підстав, однак порушення права на захист встановлено не було, доказ добутий у законний спосіб.

Суд, вивчивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, заслухавши позиції учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Підстави для визнання доказів недопустимими встановлюються у ст.87 КПК України.

Дійсно, згідно з ч.1 ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, але суд наголошує на неприпустимості звуження поняття участі захисника і ототожнення його з поняттям безпосередньої його присутності. На момент проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_6 останньому вже було призначено захисника ОСОБА_8 , і в подальшому процесуальні документи, зокрема, протокол обшуку, складалися у присутності вказаного захисника і після його побачення із підзахисним. Таким чином, положення ч.1 ст.52 КПК України були після затримання ОСОБА_6 виконані. У той же час положення ч.1 ст.52 КПК України визначаючи обов`язковість участі адвоката, не охоплює і не вирішує питання обов`язкового складу учасників процесуальних дій, які визначаються іншими нормами КПК.

Згідно з ч.1 ст.236 КПК України визначає, що для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 КПК України слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

Вбачається, що з урахуванням викладеного обвинувачений ОСОБА_6 , у якого проводився обшук, мав право у будь-який момент до або під час нього заявити про те, що йому необхідна правова допомога і він хоче скористатися послугами адвоката. При цьому у такому разі продовжувати слідчу дію слідчий повинен був би лише після прибуття останнього. З досліджених судом доказів поза розумним сумнівом встановлено, що слідчим УСБУ в Сумській області ОСОБА_9 обвинуваченого ОСОБА_6 було ознайомлено із його правами, вчинено необхідні дії для залучення захисника шляхом сповіщення Координаційного центру з надання безоплатної правової допомоги, однак про необхідність обов`язкової присутності захисника під час обшуку обвинуваченим заявлено не було.

Таким чином, враховуючи викладене, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, оскільки очевидної недопустимості доказу в судовому засіданні не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 87, 89, 94, 236 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про визнання недопустимими та припинення дослідження у судовому засіданні доказу з причини його очевидної недопустимості відмовити.

Ухвала суду оскарженню окремо від вироку суду не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3