Провадження № 1-кс/201/4099/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковник юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування № 0003052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що 05.05.2022, ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Маріуполь Донецької області, діючи умисно, за власною ініціативою, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України прийняв рішення про добровільне зайняття однієї із посад в структурі так званої «Администрации города Мариуполь Донецкой народной республики», надавши при цьому згоду на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Так, 05.05.2022, ОСОБА_4 , діючи умисно, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно, за власною ініціативою обійняв посаду так званого «заместителя начальника отдела по вопросам внутренней прлитики администрации города Мариуполя» та, наказом «Главы администрации города Мариуполя Донецкой Народной республики» ОСОБА_5 від 05.05.2022, № 177 був прийнятий на «государственную гражданскую службу Донецкой Народной Республики и назначен на должность заместителя начальника отдела по вопросам внутренней политики администрации города Мариуполя с 05.05.2022».

Так, у невстановлений період часу але не пізніше 05.05.2022, на ОСОБА_4 , як на так званого «заместителя начальника отдела по вопросам внутренней политики администрации города Мариуполя» покладено обов`язки: вносити пропозиції щодо прийому (узгодження) на посади працівників відділу; вносити пропозиції щодо заохочення, застосування дисциплінарних стягнень до працівників відділу в установленому порядку; підписувати, візувати документи, давати доручення у межах компетенції.

Місцем роботи ОСОБА_4 т.зв. «заместителя начальника отдела по вопросам внутренней политики администрации города Мариуполя» було визначено адміністративну будівлю адміністрації м. Маріуполь», розташованої за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, пр-т Металургів, буд. 84б.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайняті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до відомостей з Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області ТСЦ МВС № 1443, отримано інформацію щодо наявності транспортного засобу, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме: автомобіль марки ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір фіолетовий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 07.12.2005.

Разом із тим, відповідно до Реєстру з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, отримано відомості щодо відсутності наявності майна, яке належить ОСОБА_4 на праві власності.

Слідчий надала суду заяву з проханням розглядати клопотання без її участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 5 ст. 111-1 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 5 ст. 111-1 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.111-1, КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-автомобіль марки ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір фіолетовий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 07.12.2005.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1