КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7224/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 0000751 - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, непрацюючої, незаміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000751 від 17.07.2023 року,-

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіШевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року залишено без задоволення клопотанняслідчого СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_7 залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21.00 годин по 07.00 наступної доби, строком до01 січня 2024 року.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, або суду на визначений ними час;

- не відлучатися із м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покладенона орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_7 .

Роз`яснено підозрюваній, що працівники Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в її житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї обов`язків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 . Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 409 694 грн. відносно ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, до 01.01.2024. Взяти ОСОБА_7 під варту в залі судового засідання.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вважає, що при постановленні даної ухвали слідчим суддею не дотримано вимог ст. 178, ч. 1 ст. 194, ст. 370 КПК України та не взято до уваги обґрунтованість підозри та наявність мети застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею при винесенні рішення не враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків інших підозрюваних та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у шахрайстві вчиненому за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-УІІІ від 22.11.2018), які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Крім цього, слідчим суддею не взято до уваги, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні злочинів проти власності, вчинила їх за попередньою змовою групою осіб, її майновий стан, обставини кримінального правопорушення, а саме вчинення ряду тяжких злочинів, значну кількість потерпілих та суму завданих збитків, які мають надзвичайно високий ступінь зумовленої тяжкими наслідками, не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної, що кримінальні правопорушення вчинені у сфері власності, є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваної, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000751 від 17.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 190 КК України.

01.11.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

06.11.2023 слідчий СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий послався на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: заявою від ПриватБанку, протоколом огляду предметів, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 від 20.07.2023 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 31.07.2023 року, відповіддю ТОВ Контент Делівері Нетворк, відповіддю Bolt.

З метою забезпечення кримінального провадження, а також виконання підозрюваною ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, виникла необхідність у застосуванні відносно неї заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків для обрання, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обґрунтуванні необхідності застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказали, що на даний час існують ризики, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК У країни, під час досудового розслідування, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України згідно якого ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового слідства, так як санкція статті передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 8 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, крім того у останнього не має сталого офіційного джерела доходів.

Наявний ризик п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (уникати викликів до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та перебуваючи на волі, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час ознайомлення з матеріалами клопотання про тримання під вартою, може вплинути та потерпілого та свідків іншими способами). Та наявний ризик п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 матиме змогу вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочину діяльність, так як офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів.

Застосування більш м?яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 та попередити ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшилися.

Враховуючи, що злочин вчинений із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України є необхідність у визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

09.11.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва залишено без задоволення вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_7 залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21.00 годин по 07.00 наступної доби, строком до01 січня 2024 року, з покладенням на підозрювану ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які визначено даною ухвалою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана, вислухана думка прокурора та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя встановив, що доводи сторони обвинувачення про ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вірогідність настання заявлених ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної обґрунтованими, прокурором надано достатні дані в обґрунтування застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів підозри вчинення тяжкого кримінального правопорушення, обставин підозри у вчиненні злочину, суму завданих збитків, з урахуванням характеру та обставин вчинення злочину із застосуванням мережі Інтернет, а також наявність ризиків незаконно впливати на свідків, причетних осіб з огляду на стосунки, які склалися, та те, що на даний час не всі причетні особи встановлені на початку досудового розслідування. Такі обставини свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу як виду забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні клопотання врахував особу ОСОБА_7 , яка має постійне місце проживання в м. Запоріжжі, раніше не судима, а також з урахуванням її віку та стану здоров`я, обсягу підозри, слідчий суддя дійшов переконання, що запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків в ході кримінального провадження, в межах строків досудового розслідування. Стороною обвинувачення не наведено такого обсягу вагомих фактичних даних в обґрунтування підозри, які свідчили б про необхідність застосування виключного запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя врахував, що відсутність у підозрюваної ОСОБА_12 постійного місця проживання в м.Києві не є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Посилання в клопотанні сторони обвинувачення на неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів є формальним, ґрунтується на припущеннях.

Колегія суддів погоджується із твердження слідчого судді про те, що тяжкість злочину та суворість покарання, яке загрожує особі в разі визнання особи винним, не може слугувати єдиною підставою для застосування виключного запобіжного заходу. Те, що особа підозрюється у вчиненні злочину певної тяжкості, з чим пов`язує прокурор неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, самі по собі не свідчать про неможливість уникнення встановлених ризиків шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повністю узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам ч. 2 ст. 181 КПК України.

За висновками слідчого судді, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваної більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , в їх сукупності, а застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу, як домашній арешт, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчому судді належало з`ясувати чи тримання підозрюваної під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би її належну процесуальну поведінку та виконання нею процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, щоі було зроблено слідчим суддею, з обгрунтуванням прийнятого рішення.

Що стосується посилань прокурора на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони не спростовують можливості запобігання їм шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - без змін.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собоюскасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4