490/5994/23 24.11.2023
н/п 1-кс/490/7587/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5994/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаєвка Березанського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «Галексі Транс», фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, але не пізніше 01.07.2023, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав у невстановленої особи невстановлений в ході досудового розслідування предмет споряджений вибуховою речовиною.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вказаний вибуховий пристрій ОСОБА_4 переніс до території недіючого приватного підприємства «СТЕМ» шахта Ново-Подимово, що розташована неподалік с. Щасливе Березанської ОТГ Миколаївського району Миколаївської області, за якою останній наглядав на прохання свого знайомого ОСОБА_7 , де незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав його до 01.07.2023.

01.07.2023 в обідній час, у ході телефонної розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_4 щодо повернення їй офіційних документів правового характеру, які знаходилися у нього, між ними виникла сварка, у ході якої ОСОБА_4 відмовившись повертати належні їй документи до тих пір поки вона не відшкодує йому вартість викраденого у нього майна, у крадіжці якого він, окрім інших осіб підозрював і її та почав погрожувати їй, у тому числі і вбивством.

Після вказаної розмови, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_8 , для реалізації якого він обрав знаряддям вчинення кримінального правопорушення і заподіяння їй смерті невстановлений предмет, споряджений вибуховою речовиною, який зберігав у невстановленому місці і який він рахував таким, що має достатні вражаючі властивості та внаслідок вибуху якого настане її смерть.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 під приводом повернення ОСОБА_8 вказаних документів, зателефонувавши їй, запропонував зустрітися на території недіючого приватного підприємства «СТЕМ» шахта Ново-Подимово, що розташоване неподалік с. Щасливе Березанської ОТГ Миколаївського району Миколаївської області.

Однак, ОСОБА_8 , побоюючись ОСОБА_4 , попросила

ОСОБА_9 її супроводжувати, на що останній погодився та попросив свого знайомого ОСОБА_10 відвести їх на належному йому автомобілі марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , до території недіючого ПП «СТЕМ» шахта Ново-Подимово.

Цього ж дня, близько о 17:00 години, коли ОСОБА_8 разом з

ОСОБА_9 і ОСОБА_10 прибули на вказаному автомобілі до території недіючого ПП «СТЕМ» шахта Ново-Подимово, ОСОБА_4 , взявши в невстановленому місці невстановлений предмет, споряджений вибуховою речовиною, який поклав до кишені одягу, запросив

ОСОБА_8 до території підприємства, де видав належні їй документи та провів ОСОБА_8 , яку супроводжував ОСОБА_9 , до вказаного автомобіля.

Біля 18:00 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, коли ОСОБА_4 проводячи ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до автомобіля, який знаходився поряд з в`їздом до території недіючого ПП «СТЕМ» шахта Ново-Подимово та пересвідчившись, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 мають сідати до автомобіля, «Опель Вектра» державний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого за кермом перебував

ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення умисного вбивства вказаних осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання їх смерті від вибуху та бажаючи їх настання,вийняв з кишені невстановлений предмет, споряджений вибуховою речовиною, який приніс з собою та витягнувши запобіжне кільце, чим привів його у бойову готовність, підійшов до вказаного автомобіля таумисно кинув його через відчинені двері до салону автомобіля.

Коли ОСОБА_4 відбіг від автомобіля відбувся вибух в його салоні та пожежа автомобіля.

В наслідок вибуху і пожежі від нього автомобіль марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , повністю знищено, чим ОСОБА_4 своїми злочинними протиправними діями спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_10 на суму 51930 грн.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , внаслідок вибуху невстановленого предмета спорядженого вибуховою речовиною, в салоні автомобіля ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми, множинних уламкових проникаючих поранень черевної порожнини з ушкодженням товстої кишки та печінки, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не зазнали ушкоджень завдяки тому, що під час вибуху знаходячись біля вищевказаного автомобіля та побачивши невстановлений предмет, споряджений вибуховою речовиною в руках ОСОБА_4 ,відбігли від автомобіля.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , перебуваючи у реанімаційному відділенні КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», помер.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення умисного вбивства трьох осіб, ОСОБА_4 виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто настання смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , але кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1745 від 03.10.2023 смерть ОСОБА_10 настала в результаті множинних осколкових сліпих проникаючих поранень тулуба та кінцівок з пошкодження внутрішніх органів з ампутацією правої кисті, яка ускладнилась поліорганною недостатністю.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, яке не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі та ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ч. 2 ст. 194 КК Українияк умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом вибуху, ч. 1 ст. 263 КК Українияк придбання, носіння, зберігання, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

02.07.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

04.07.2023 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» строком по 30.08.2023 включно, без визначення розміру застави.

27.07.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України.

25.08.2023 р. постановою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000314 від 01.07.2023 року продовжено до трьох місяців, тобто до 02.10.2023 року.

29.08.2023 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» строком по 02.10.2023 р. включно, без визначення розміру застави.

27.09.2023 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному №0000314 від 01.07.2023 року до п`яти місяців, до 02.12.2023 року.

28.09.2023 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» строком по 26.11.2023 р. включно, без визначення розміру застави.

13.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що 14.11.2023 у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваному і його захиснику про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. У ході виконання 14, 15, 16 листопада 2023 року вимог ст. 290 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження без участі його захисника. Станом на 16.11.2023 року захисник підозрюваного ОСОБА_4 для участі у ході виконання вимог ст. 290 КПК України не з`явився, у зв`язку з чим прокурор позбавлений можливості скерувати обвинувальний акт до суду в строк дії ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023, якою ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.11.2023 включно.

З метою запобігання спробам ОСОБА_4 , який підозрюється в скоєнні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за які передбачено термін покарання на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідків, щодо місця проживання яких підозрюваний обізнаний, перешкоджати провадженню іншим чином шляхом створення штучного алібі підмовою своїх знайомих до надання показань на його користь, стверджуючи, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий просить про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , заперечивши свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, проти задоволення клопотання заперечив, пославшись на непричетність до вчинення злочинів, відсутність достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості його підозри у вчиненні злочинів, відсутність наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечила, просила про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказавши на необґрунтованість підозри, відсутності допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості такої підозри, недоведеності ризиків, зазначених прокурором.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши доводи клопотання та додані до нього сторонами матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність задоволення клопотання та продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Так, слідчим суддею під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 04.07.2023 р. та під час вирішення питань про продовження строку тримання під вартою 29.08.2023 р., 28.09.2023 р. встановлено обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України.

В ході розгляду клопотання обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, підтверджена матеріалами досудового розслідування: даними протоколу огляду місця події від 01.07.2023 р.; даними протоколів допитів потерпілих ОСОБА_9 , і ОСОБА_8 від 02.07.2023 р.; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 06.10.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 02.07.2023; даними протоколу огляду предмету від 02.07.2023 аудіо-запису телефонної розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ; даними протоколу огляду оптичного носія інформації від 06.07.2023 оптичного диску формату CD-R з вмістом аудіо-записів повідомлень, які надійшли на лінію «102» ГУНП в Миколаївській області; даними протоколу додаткового огляду речей та документів від 07.11.2023; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_13 від 07.07.2023; даними висновку експерта № 1745 від 03.10.2023; даними висновку експерта №СЕ-19/115-23/11806-ВТХ від 19.10.2023; даними висновку експерта №23-5427 від 10.11.2023; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 05.07.2023.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Відповідно до вимог ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчий суддя вважає доведеним, що ризики, встановлені слідчим суддею 04.07.2023 р. під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та 29.08.2023 р., 28.09.2023 р. про продовження строку тримання під вартою, які на даний час не зменшилися.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, хоча і є офіційно працевлаштованим, проте неодружений, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, на строк від семи до п`ятнадцяти років відповідно, та тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.194 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та позбавлення волі на строк від трьох до десяти років відповідно, з огляду на обставини ймовірно вчинених ним кримінальних правопорушень, дають обґрунтовані підстави вважати, що продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, можливості незаконного впливу на потерпілих та свідків, показання яких суд має сприймати безпосередньо під час розгляду справи по суті, з метою надання ними недостовірних показань, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні органу досудового розслідуванні необхідно завершити ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх стороні захисту, а також направити обвинувальний акт до суду з урахуванням вимог КПК України щодо надходження справ до суду за 5 робочих днів до закінчення міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Положеннями ст. 290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Третя судова палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.02.2021 р. (справа № 344/6630/17) наголосила, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, яке не має точок дотику із завершенням досудового розслідування.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Отже, законодавством передбачено, що саме з моменту відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку, визначеному ст. 290 КПК України, строки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включаються у загальний строк досудового розслідування.

Відповідно до постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.09.2021 р.( справа №758/12538/20), період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається. Проте факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

Отже, наразі, органом досудового розслідування з 14.11.2023 р. стороні захисту, в порядку ст. 290 КПК України, відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення, а відтак строк досудового розслідування не закінчився, а перервався до моменту здійснення прокурором однієї з дій, зазначених у ч. 2 ст. 283 КПК України.

З урахуванням продовження існування вищевказаних ризиків, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, особи підозрюваного, того, що хід досудового розслідування потребує проведення подальших процесуальних дій у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і саме ці обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою без визначення розміру застави згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України.

Інший запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою підозрюваного, на даній стадії кримінального провадження не зможе гарантувати належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, продовження існування яких доведено прокурором у судовому засіданні.

Ризики на даний час не зменшилися та не встановлено обставин, які давали б можливість обрати підозрюваному, враховуючи обставини ймовірно вчинених ним злочинів, особи підозрюваного у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування на 16 днів.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_4 на 16 днів, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали по 07 грудня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1