Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.09.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовано у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу із особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Змінено відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 13 420 грн.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 на строк до 10.10.2023 року включно такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу. При цьому, зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке є нетяжким та характеризується необережною формою вини, санкцією якої не передбачено покарання у виді позбавлення волі. Звертає увагу, що його підзахисний добросовісно виконував і продовжує виконувати свої процесуальні обов`язки у кримінальному провадженні №0000072, однак, через стан здоров`я та відсутність фінансової можливості не мав змоги прибути в місто Житомир за викликами прокурора та слідчого для допиту в якості підозрюваного, хоча завжди завчасно письмово повідомляв про це. Наголошує, що 11.08.2023, повідомивши про підозру, сторона обвинувачення одразу ж звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, яке не містило жодного переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у ОСОБА_8 наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню. Однак, не зважаючи на відсутність доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, 17.08.2023 року, слідчий суддя відхилив усі заперечення сторони захисту, повністю задовольнив клопотання слідчого та поклав на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, що є незаконним. В подальшому, 15.09.2023 слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу із особистого зобов`язання на тримання під вартою і одночасно подав клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 для його участі у розгляді наданого клопотання. При цьому, прокурор навіть не посилався на те, що ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування, не було зазначено й обставин, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, при тому, що ОСОБА_8 не вчиняв до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу жодних дій, які є підставою для його застосування. Разом з цим, за відсутності підстав, слідчий суддя 18.09.2023 року постановив ухвалу, якою надав дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу на розгляд клопотання. 28.09.2023 реалізуючи надану ухвалу, оперуповноважені ДБР порушили норми процесуального законодавства, оскільки оформили протокол про затримання ОСОБА_8 на підставі ст.208 КПК України, яка регламентує затримання особи без ухвали суду. Після його доставлення о 17:00 годині до слідчого судді для розгляду клопотання та оголошення перерви у судовому засіданні, ОСОБА_8 не звільнили та утримували поза його волею в ІТТ м. Житомира до 29.09.2023, чим порушили його конституційні права, оскільки, відповідно до п.1 ч.3 ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну сили з моменту приводу підозрюваного до суду, а відтак ОСОБА_8 підлягав негайному звільненню. 29.09.2023 року відбувся розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу, прокурор знову ж таки, як на підставу для зміни запобіжного заходу посилався на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню, а також невиконання ОСОБА_8 обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді від 17.08.2023. Разом з цим, ухвалою слідчого судді від 17.08.2023 на ОСОБА_8 покладено у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України певні обов`язки, однак ця ухвала не була реалізована, оскільки всупереч вимог, передбачених у ч.2 ст.194 КПК України, підозрюваному не було повідомлено письмово під розпис покладені на нього обов`язки та не роз`яснено, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення. Більш того, суд надіслав ухвалу підзахисному лише 11.09.2023, яка ним отримана 14.09.2023, тобто майже через місяць після покладення обов`язків. При цьому, ОСОБА_8 в результаті ДТП має ураження опорно-рухового апарату, внаслідок чого він обмежений до пересування та самообслуговування й став особою з інвалідністю II групи, неодноразово письмово повідомляв слідчого й прокурора, а також надавав відповідні документи, на підтвердження даного факту. Крім того, закордонний паспорт має бути зданий особисто ОСОБА_8 до Головного управління ДМС України в Київській області на підставі заяви та копії ухвали слідчого судді, якої у нього не було, і яку він отримав лише через місяць після обрання йому запобіжного заходу, до того ж територіально орган, який уповноважений на отримання паспорта, знаходиться в м. Київ, що знову ж пов`язано з непосильними фінансовими витратами для ОСОБА_8 . Зазначає, що всі свідки та потерпілий вже надали слідству необхідні відомості, які зафіксовані у передбачений законодавством спосіб і приєднані до матеріалів кримінального провадження. Крім того, з моменту ДТП сплинуло вже майже півтора року, однак сторона обвинувачення не спромоглась навести хоча б один факт спроби впливу ОСОБА_8 на потерпілого чи свідків, якби такий факт мав місце. Доказів протилежного до клопотання не додано, що свідчить про надуманість доводів сторони обвинувачення щодо можливості та намірів ОСОБА_8 незаконно впливати на потерпілого та свідків. В свою чергу, ухвалою слідчого судді від 18.09.2023 на підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язок - утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , і доказів того, що він порушив такий обов`язок стороною обвинувачення не надано. Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином слід зазначити, що ОСОБА_8 не з`являється до слідчого або прокурора лише з поважною причиною і це не свідчить про його ухилення, як то вважає сторона обвинувачення, при цьому, стороні обвинувачення достовірно відоме місце проживання та роботи ОСОБА_8 , які ним незмінні з часу досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст.404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000072 від 22.04.2022, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

11.08.2023 ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться в матеріалах провадження.

17.08.2023 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися, окрім випадків виконання трудових обов`язків, із села Руда Білоцерківського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_13 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Термін дій покладених на підозрюваного судом обов`язків визначено до 10.10.2023 року включно. Також, судом підозрюваному ОСОБА_8 роз`яснено, що в разі невиконання покладеного на нього судом обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Однак, на повідомлення слідчого, прокурора з наголошенням про необхідність виконання покладених на нього запобіжним заходом від 17.08.2023 та ст.42 КПК України обов`язків, підозрюваний ОСОБА_8 не реагує та до органу досудового розслідування не з`являється, що свідчить про вчинення активних дій підозрюваним з метою невиконання покладених на нього обов`язків та затягування строків проведення досудового слідства та намір уникнути відповідальності шляхом перешкоджання досудовому слідству.

Крім того ОСОБА_8 на теперішній час свій паспорт гр-на України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 органу досудового розслідування не здав, та не виконав покладений на нього судом обов`язок.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що неналежне виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язку, покладеного на нього ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023, якою було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, ігнорування законних вимог слідчого, прокурора на виклики в Житомирську обласну прокуратуру для допиту як підозрюваного свідчить про те, що застосований запобіжний захід не забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного, останній ігнорує здійснені слідчим, прокурором виклики, що свідчить про переховування від органів досудового розслідування, а подані ОСОБА_8 заяви, у тому числі із повідомленням про неможливість пригадати обставини подій ДТП, тобто як відсутність, на думку особи, потреби з`являтись до слідчого для допиту, а також із повідомленням про неможливість пересуватись, що, у свою чергу, спростовується відомостями про відвідування підозрюваним роботи протягом усього часу, вказують на намагання перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що заявлений слідчим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є доцільним в розрізі встановлених слідчим суддею даних про стан здоров`я підозрюваного, склад його родини, позитивну характеристику, надану за місцем роботи.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді колегією суддів встановлено, що вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Приймаючи рішення про зміну відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на заставу, слідчий суддя належним чином дослідив всі обставини провадження та надані сторонами докази, на підтвердження своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вказаних обставин у їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованих висновків про те, що зміна запобіжного заходу з особистого зобов`язання на заставу буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апелянта стосовно того, що зазначені в клопотанні ризики не доведені, колегія суддів визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами провадження та були предметом перевірки слідчим суддею, як при обранні запобіжного заходу, так і при його зміні.

Також є неспроможними й доводи апелянта про те, що підозрюваний ОСОБА_8 не ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 викликався для допитів прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 повістками на 12.00 год. 28.08.2023, 12.00 год. 29.08.2023 та 12.00 год. 30 08.2023 та своєчасно одержав повістки через адміністрацію підприємства за місцем своє роботи - у філії «Білоцерківське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Крім того підозрюваний не заперечував і фактичне повідомлення його про необхідність явки за телефоном.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи захисника про те що ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з відповідними обов`язками ч.5 ст.194 КПК України надіслано лише 11.09.2023, а отримано 14.09.2023 року. Як вбачається з матеріалів провадження ухвала слідчого судді постановлена як за участю підозрюваного так і його захисника, оголошено її резолютивну частину та підозрюваному роз`яснено, що в разі невиконання покладеного на нього судом обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний має інвалідність 2 групи та незадовільне фінансове становище, на переконання колегії суддів не впливає на висновки слідчого судді, щодо порушення підозрюваним обов`язків покладених на нього ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що застосований запобіжний захід не забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного, останній ігнорує здійснені слідчим, прокурором виклики, що свідчить про переховування від органів досудового розслідування, а подані ОСОБА_8 заяви, у тому числі із повідомленням про неможливість пригадати обставини подій ДТП, тобто як відсутність, на думку особи, потреби з`являтись до слідчого для допиту, а також із повідомленням про неможливість пересуватись, що, у свою чергу, спростовується відомостями про відвідування підозрюваним роботи протягом усього часу, вказують на намагання перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження при зміні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність правових підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на заставу, у зв`язку з невиконанням підозрюваним покладених на нього ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023 обов`язків.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого Богунського районного суду м.Житомира від 29.09.2023, якою змінено відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 13 420 грн., без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: