Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

6 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали судового провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Львова, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Залізничного районного суду м. Львова

від 26.11.2021,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 26.11.2021 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.191 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Вказаний вирок набрав законної сили 28.12.2021.

18.11.2022 до Ірпінського міського суду Київської області надійшло подання провідного інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про затримання ОСОБА_6 та направлення його до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26.07.2023 вказане подання задоволено. Суд ухвалив затримати ОСОБА_6 і направити до місця відбування покарання, призначеного вироком, в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що засуджений просить вказану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що ухвала містить суперечливі висновки стосовно дат, коли його ознайомили з порядком і умовами відбування покарання у виді обмеження волі, коли йому вручили припис про виїзд до місця відбування покарання і коли він мав прибути туди. При цьому звертає увагу на наявність у матеріалах судового провадження документів, які підтверджують неможливість його прибуття до місця відбування покарання, які суд не врахував і якими є наказ про відрядження та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У відповідності з цими документами ОСОБА_6 є директором та кінцевим бенефіціаром підприємства.

Стверджуючи про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, засуджений вказує, що суд розглянув подання органу пробації без його участі, незважаючи на те, що в останнє судове засідання він не зміг прибути за станом здоров`я, про що також надав документи.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Задовольняючи подання уповноваженого органу з питань пробації, суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 ухиляється від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання.

Погоджуючись з висновками суду в частині наявності передбачених законом підстав для затримання засудженого та направлення до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Згідно з ч.4 ст.57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Як встановив суд, і це підтверджується наявними в судовому провадженні доказами, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 26.11.2021 ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.191 КК України до обмеження волі на строк 1 рік. Початок строку відбування покарання суд ухвалив обчислювати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

Вирок набрав законної сили 28.12.2021.

06.09.2022 уповноваженим органом з питань пробації - Бучанським районним відділом № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області засуджений ОСОБА_6 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі та наслідками ухилення від відбування покарання. Цього ж дня засудженому було вручено припис, у відповідності з яким ОСОБА_6 зобов`язався прибули до виправного центру 09.09.2022.

09.09.2022 ОСОБА_6 до виправного центру не прибув і подав уповноваженому органу з питань пробації наказ № 49 від 02.09.2022, підписаний ним як керівником ТОВ "Торговий дім "КРП", яким сам себе направив в обов`язкове відрядження терміном на 30 календарних днів у м. Львів з 05.09.2022 для роботи над збільшенням економічного потенціалу підприємства.

01.11.2022 ОСОБА_6 подав уповноваженому органу з питань пробації заяву з проханням відтермінувати виконання вироку на 1 календарний місяць у зв`язку з початком процесу банкрутства підприємства, яким він керує, та повідомив, що має проблеми зі здоров`ям, і цього часу йому буде достатньо для вирішення всіх питань. Жодних документів на підтвердження цих обставин засуджений не надав. У зв`язку з цим Бучанським районним відділом № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області до суду було направлено відповідне подання.

Доводи в апеляційній скарзі про нібито суперечливі висновки суду стосовно дат, коли ОСОБА_6 ознайомили з порядком і умовами відбування покарання у виді обмеження волі, коли йому вручили припис про виїзд до місця відбування покарання і коли він мав прибути туди, є надуманими. Встановлені судом в цій частині обставини є більш ніж конкретними.

Відрядження ОСОБА_6 , наказ про яке він підписав особисто, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, оскільки воно не є поважною причиною невиїзду після отримання припису до місця відбування покарання, адже не позбавляло його можливості своєчасно прибути за викликом. А на підтвердження нібито проблем зі здоров`ям, про які зазначав засуджений в заяві, він ні уповноваженому органу з питань пробації, ні суду першої інстанції ніяких документів не надав, як і на підтвердження тих обставин, що є кінцевим бенефіціаром і директором ТОВ "Торговий дім "КРП", розпочату процедуру банкрутства підприємства, тощо.

Разом з тим, фактично, встановивши, що ОСОБА_6 не прибув до місця відбування покарання без поважних причин, суд дійшов суперечливого висновку про те, що засуджений ухиляється від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання, який він отримав ще 06.09.2022.

Водночас, суд погодився з доводами, викладеними в поданні, і встановив обставини, які свідчать саме про те, що засуджений не прибув до місця відбування покарання без поважних причин. А тому недоліки стилю викладення в ухвалі не дають підстав вважати, що судове рішення є необґрунтованим.

Такими, що не відповідають дійсності, є і твердження засудженого, що суд не взяв до уваги докази, які підтверджували поважність причин його неявки в судове засідання за станом здоров`я, і постановив ухвалу під час його відсутності.

Відповідно до вимог ч.ч.3, 5 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу VIIIКПК України. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду подання повідомляється орган, що відає виконанням покарання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно з ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що після надходження до суду 18.11.2022 подання уповноваженого органу з питань пробації про затримання ОСОБА_6 та направлення його до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, ОСОБА_6 , який змінив місце проживання і до якого двічі застосовувався привід, прибув до суду лише 17.04.2023. В судовому засіданні 01.05.2023 засуджений заявив, що йому необхідно припинити діяльність підприємства та підлікуватись, на підтвердження чого мав намір долучити докази, а тому суд оголосив перерву в розгляді клопотання. В наступні судові засідання, призначені на 31.05.2023, 23.06.2023, ОСОБА_6 не прибув і подавав клопотання про відкладення розгляду подання, оскільки він проходить амбулаторне лікування у м. Львові. У клопотаннях засуджений посилався на номер електронного направлення, проте саме направлення так суду і не надав.

В судовому засіданні 10.07.2023 ОСОБА_6 просив передати його особову справу до уповноваженого органу з питань пробації у м. Львові, де він нібито проживає. У той же час, на запит Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області Сихівський районний відділ філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області листом № 2329/18/36-23 від 10.07.2023 надав відповідь, що за викликом до них 07.07.2023 ОСОБА_6 не з`явився і того ж дня в телефонному режимі повідомив, що знаходиться в м. Києві, точну адресу не повідомив, у зв`язку з чим відсутні підстави витребувати особову справу засудженого для виконання вироку.

17.07.2023 ОСОБА_6 до суду не прибув, не повідомивши про причини неприбуття, у зв`язку з чим до нього було застосовано привід, в ході виконання якого було встановлено, що він за місцем проживання відсутній, а в телефонному режимі поліцейському повідомив, що перебуває на лікарняному. Оскільки 26.07.2023 ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду подання, в черговий раз не прибув і не повідомив про причини неприбуття, суд розглянув подання без його участі.

Всупереч доводам в апеляційній скарзі засуджений жодного документа на підтвердження поважності причин його неприбуття в судові засідання за станом здоров`я, крім судового засідання, призначеного на 29.11.2022, протягом всього часу перебування подання на розгляді в суді не надав. Про неможливість прибуття в два останніх судових засідання ОСОБА_6 також суд заздалегідь не повідомив, тобто не виконав свій обов`язок, передбачений п.1 ч.7 ст.42 КПК України. А долучена вже до апеляційної скарги довідка, у відповідності з якою він в період з 22.07.2023 по 15.09.2023 знаходився на амбулаторному лікуванні в "Консультативно-діагностичному центрі" Печерського району м. Києва, хоча за його ж поясненням в суді він проживав у м. Львові та в смт Коцюбинське Бучанського району Київської області, не підтверджує неможливість взяти участь у судовому засіданні за станом здоров`я.

За таких обставин ніщо не перешкоджало проведенню судового розгляду в суді першої інстанції. А тому, розглянувши подання за відсутності засудженого, порушень вимог кримінального процесуального закону судом допущено не було.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2023 року, якою задоволено подання Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про затримання ОСОБА_6 та направлення його до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3