Справа № 129/4038/23
Провадження по справі № 1-о/129/2/2024
У Х В А Л А

14.02.2024 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі колегії суддів: головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині заяви членів колегії суддів Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про самовідвід в кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_6 в порядку перегляду за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р., -

установив:

Судді Гайсинського районного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заявили самовідвід в цьому кримінальному провадженні, про що подали письмові заяви з одних і тих самих підстав, кожен вказуючи про наявність передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» та статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод підстав для самовідводу судді, оскільки всі зазначені судді входили до колегії суддів в кримінальному провадженні № 129/3234/19 за заявою ОСОБА_6 про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р., яким засуджено ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 142, ч.3,5,6 ст.19, ч.3 ст. 140 КК України, та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р., якою вирок судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року щодо ОСОБА_6 змінено, цією колегієї суддів 16.01.2021 р. винесено ухвалу, якою вирішено повернути засудженому ОСОБА_6 заяву та додані до неї матеріали про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р., оскільки колегія суддів дійшла висновку про те, що перегляд судового рішення апеляційної інстанції не є визначеною ст. 33 КПК України інстанційною підсудністю Гайсинського районного суду Вінницької області як місцевого загального суду (першої інстанції), відповідно до приписів ч. 5 ст. 33 КПК України і заява засудженого ОСОБА_6 підсудна суду апеляційної інстанції, а тому Гайсинський районний суд не є судом, визначеним законом, що порушує право заявника на справедливий суд, регламентоване ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, а тому зазначені обставини виключають участь судді у розгляді справи. З таких самих підстав ухвалою суду від 21.12.2021 р. задоволено заяви суддів про самовідвід в справі за заявою ОСОБА_6 .

Прокурор не заперечував проти задоволення заяв суддів про самовідвід з передбачених законом підстав.

Заявник ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 проти задоволення заяв суддів не заперечили.

З`ясувавши позиції сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участі у розгляді кримінального провадження, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно із п. 1 ст. 80 КПК України за наявності обставин, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Стаття 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.01.2021 р. постановлено повернути засудженому ОСОБА_6 заяву та додані до неї матеріали про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р., оскільки колегія суддів дійшла висновку про те, що перегляд судового рішення апеляційної інстанції не є визначеною ст. 33 КПК України інстанційною підсудністю Гайсинського районного суду Вінницької області як місцевого загального суду (першої інстанції), відповідно до приписів ч. 5 ст. 33 КПК України і заява засудженого ОСОБА_6 підсудна суду апеляційної інстанції, а тому Гайсинський районний суд не є судом, визначеним законом, що порушує право заявника на справедливий суд, регламентоване ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Ухвала набрала законної сили 25.01.2021 р.

21.04.2021 р. ОСОБА_6 повторно звернувся до Гайсинського районного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р. З таких самих підстав ухвалою суду від 21.12.2021 р. задоволено заяви суддів про самовідвід в справі за заявою ОСОБА_6 .

Оскільки, зазначені всіма членами колегії суддів обставини виключають участь суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у кримінальному проваджені на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», то заяви суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись ст.75, 80, 81 КПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, -

ухвалив:

Задовільнити заяви членів колегії суддів Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про самовідвід.

Кримінальне провадження за заявою ОСОБА_6 в порядку перегляду за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р.- передати для визначення колегії суддів по справі автоматизованою системою документообігу Гайсинського районного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: