Провадження № 11-сс/824/3263/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю:

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0001631 та зобов`язання вчинити дії, - повернуто заявнику,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотань від 17.04.2023 року у кримінальному провадженні № 0001631 та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0001631 та зобов`язання вчинити дії, - повернуто заявнику.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що скарга підписана ОСОБА_6 , який вказує, що у відповідність ст. 55 КПК України, має процесуальні права потерпілого, однак доказів, що підтверджують процесуальний статус останнього у кримінальному провадженні № 0001631, що у свою чергу наділяє правом на звернення із вказаною скаргою до матеріалів скарги не надано.

Крім того, матеріали скарги ОСОБА_6 , не містять будь-яких даних про те, що йому, як потерпілому, вручалася пам`ятка про процесуальні права та обов`язки або що ним подавалась заява про його залучення до провадження як потерпілого, як це передбачено ч. 2 ст. 55 КПК України. Окрім цього, слідчий суддя не має можливості встановити права та обов`язки особи, яка подала скаргу та ставить під сумнів питання щодо повноважень зазначеної особи у кримінальному провадженні № 0001631.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року та призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва є невмотивованою, необґрунтованою, незаконною та такою, що не відповідає нормам КПК України.

Також апелянт зазначає, що у кримінальному провадженні він на допит слідчим не викликався, відповідно додаткових пояснень, крім змісту його заяви слідчому не надавав.

Під час ухвалення оскаржуваного судового рішення про повернення скарги, на підставі зазначених мотивів у слідчого судді були відсутні підстави, як для висновків відносно статусу ОСОБА_6 , так і недотримання норм ст.ст. 220, 303 КПК України якими встановлено перелік осіб, які можуть подавати клопотання та оскаржувати бездіяльність пов`язану із неналежним реагуванням на них.

Крім того, слідчим суддею безпідставно, з наведенням в мотивувальній частині необґрунтованих даних, з порушенням норм КПК України, відмовлено у розгляді скарги ОСОБА_6 .

Так, належним чином повідомлений про день та час апеляційного розгляду прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

Зважаючи на встановлені обставини, враховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за скаргою, ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора, в якій просив зобов`язати уповноваженого прокурора Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні №0001631, розглянути його клопотання від 17.04.2023, відносно групи прокурорів Київської міської прокуратури, та про надання письмових вказівок слідчому ТУ ДБР розташованому у м. Києві, у кримінальному провадженні № 0001631, та надати відповіді встановленої форми, у триденний строк з дати отримання ухвали суду, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 220 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_6 не надав документів, що підтверджують його процесуальний статус потерпілого у кримінальному провадженні № 0001631, і тому слідчий суддя не має можливості встановити права та обов`язки особи, яка подала скаргу, та ставить під сумнів питання щодо повноважень зазначеної особи, що є підставою для повернення скарги, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам судового провадження.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Так, у скарзі на бездіяльність прокурора ОСОБА_6 зазначив, що 06.11.2019 ТУ ДБР у м. Києві, за ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29.08.2019 у справі № 757/31734/19-к, відомості за його заявою № Ф-4812 від 18.06.2019, внесені до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження № 0001631, з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 382 КК України. Також ОСОБА_6 зазначає, що через завдану йому моральну шкоду, у відповідності до норм ст. 55 КПК України останній має процесуальні права потерпілого.

При цьому на підтвердження статусу заявника у кримінальному провадженні № 0001631 ОСОБА_6 до скарги долучив витяг з ЄРДР № 0001631 від 06.11.2019, з якого вбачається, що відомості до ЄРДР внесено із заяви ОСОБА_6 № Ф-4812.

Такі обставини, на переконання колегії суддів, безпідставно залишилися поза увагою слідчого судді.

Тому, зважаючи на вищевикладене, а також те, що надання документів ОСОБА_6 на підтвердження свого процесуального статусу - заявника, законом і не передбачено, слідчий суддя безпідставно повернув ОСОБА_6 його скаргу на бездіяльність прокурора щодо не розгляду клопотань від 17.04.2023.

Тобто, суд першої інстанції, в порушення вимог кримінального процесуального закону, прийшов до помилкового висновку про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, оскільки таке право, що підтверджується матеріалами провадження, у останнього наявне, а тому слідчий суддя повинен був розглянути скаргу ОСОБА_6 по суті заявлених вимог та прийняти рішення, передбачене вимогами чинного КПК України, а не повертати скаргу у зв`язку з відсутністю/наявністю у ОСОБА_6 права на подання клопотання органу досудового розслідування, не розгляд якого і є підставою подання скарги на бездіяльність прокурора.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.05.2023 про повернення скарги є незаконною, а тому підлягає скасуванню з направленням матеріалів скарги ОСОБА_6 до Печерського районного суду міста Києва для виконання вимог ст. ст. 306-307 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року - скасувати.

Матеріали скарги повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 306-307 КПК України.

Судді ________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4