Провадження №11-кп/801/1167/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Набережні Челни, Татарстан, рф, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта професійно-технічна, раніше судимого:

-10.07.2001 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ст. ст. 144 ч.2, 144 ч.3, 42 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 14.07.2006 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 29 днів.

- 13.04.2008 року Немирівським районним судом Вінницької області за ст. ст. 189 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 26.09.2012 року по відбуттю строку покарання.

-28.11.2013 року Немирівським районним судом Вінницької області за ст. ст. 122 ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, 24.04.2015 року іспитовий строк скасовано, звільнений 22.06.2016 року умовно-достроково на 2 місяці 10 днів.

-18.05.2015 року Немирівським районним судом Вінницької області за ст. ст. 190 ч.1, 71 КК України до 3 років позбавлення волі.

- 16.06.2017 року Немирівським районним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.1, 296 ч.1, 70, 72 ч.5 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 29.11.2017 року по відбутті строку покарання.

- 29.04.2021 року Немирівським районним судом Вінницької області за ст. ст. 186 ч.2, 296 ч.1, 70 ч.1, 72 ч.5 КК України до 4 років позбавлення волі.

- 05.11.2021 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.186, ст. 126-1, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2023 року про відмову в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участі сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2023 року в задоволенні клопотання в.о. начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» про застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2023 року є законною та обгрунтованою, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 05.11.2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.186, ст. 126-1, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Початок відбування строку - 14.09.2020 ; кінець строку - 14.12.2024.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, виданого ДУ «Вінницька виправна колонія №86» вбачається, що засуджений ОСОБА_6 прибув у державну установу «Вінницька виправна колонія № (86)» 26.04.2022 року з державної установи «Вінницька установа виконання покарань № (1)», де під час утримання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, жодного разу не заохочувався адміністрацією установи.

За період відбування покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія №86» характеризується позитивно, виконує роботи із самообслуговування та має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, у взаємовідносинах з іншими засудженими ОСОБА_6 неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом установи, працевлаштований, заборгованості за виконавчими листами не має. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_6 підпадав по відбуттю 2/3 частини строку призначеного судом покарання, а саме з 14.07.2023 року.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення у засудженого ОСОБА_6 встановлено середній рівень ризику.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції з урахуванням вищевикладеного перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Відповідно ч.2 ст.81 КК України враховується сумлінна поведінка і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання, оцінюються всі факти, які можуть свідчити про виправлення засудженого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Дійсно у засудженого ОСОБА_6 наявні заохочення у період з 03.10.2022 року по 11.07.2023 року, а саме 03.10.2022 року, 04.01.2023 року, 03.10.2022 року, 10.04.2023 року, 11.07.2023 року.

З урахуванням періоду часу відбутого покарання , те, що заохочення мали місце перед настанням строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, суд апеляційної інстанції, перевіривши всі обставини, які мають значення для прийняття рішення, зокрема те, що ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, будучи звільненим від відбування покарання умовно-достроково, висловлену йому державою довіру не виправдав, знову вчинив новий злочин, за який відбуває покарання на даний час, вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2023 року про відмову в задоволенні клопотання в.о. начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» про застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4