Справа № 352/623/21
Провадження № 1-кп/352/47/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000238 від 19.05.2020 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, утриманці відсутні, з незакінченою вищою освітою, студента четвертого курсу університету ім. К.Данила, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом не обирався, раніше не судимого, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , одруженого, утриманця однієї неповнолітньої дитини, з вищою освітою, працюючого директором ПП «ВКФ Екоенергосервіс», українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

До суду 30 березня 2021 року від прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 17.05.2020 р. приблизно о 19 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення магазину «Центральний», що у с. Козино, Галицької об`єднаної територіальної громади Івано-Франківського району, по вул. Незалежності, 48, під час конфлікту з неповнолітнім ОСОБА_9 отримав легкі тілесні ушкодження.

Будучи обуреним та злим на ОСОБА_9 за отримані тілесні ушкодження, у ОСОБА_6 виник умисел помститись йому.

З цією метою він повернувся до житлового будинку розташованого по АДРЕСА_3 , в якому тимчасово проживав, та розповів про подію своєму рідному дядькові ОСОБА_7 . Заручившись підтримкою останнього, вечором цього ж дня, приблизно о 20 год. вони удвох повернулись до вищезазначеного торгового закладу, щоб шляхом застосування до ОСОБА_9 фізичного насильства у виді побиття, помститися йому.

Виявивши ОСОБА_9 у середині приміщення магазину, ОСОБА_7 шляхом застосування фізичного зусилля схопив його руками за верхній одяг та силоміць вивів на вулицю, де їх очікував ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій неправомірний умисел, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого та бажаючи їх настання, на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин та з мотивів помсти, наніс йому три удари кулаками обох рук у ділянку правої та лівої частини обличчя, а обвинувачений ОСОБА_7 з метою помсти за побиття його племінника, на грунті виниклих особистих неприязних відносин, наніс йому кулаком правої руки один удар в ділянку носа. Внаслідок неправомірних дій обвинувачених потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозково-лицевої травми зі струсом головного мозку та синців у ділянках повік обох очей, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заявили клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільні позови закладені до них потерплим про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди вважають, що слід залишити без розгляду. Просили клопотання задоволити.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_8 клопотання своїх підзахисних підтримав, просив їх задоволити.

Прокурор не заперечувала щодо звільнення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ст.ст. 285-288 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_9 , який на момент розгляду даного кримінального провадження в суді набув повноліття, подав до суду письмову заяву щодо проведення судових засідань за його відсутності. Будь-яких заперечень щодо звільнення підсудних від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, потерпілий у поданій до суду письмовій заяві не висловив.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, вчинене обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 17.052020 року.

Вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності. Якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що перебіг давності притягнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, останні не ухилялися від досудового розслідування та суду, та до закінчення строків давності не скоїли нового кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірного діяння передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, минуло три роки п`ять місяців тринадять днів, а відповідно до вимог ст. 49 КК України трьохрічний строк притягнення останніх до кримінальної відповідальності за вчинене неправомірне діяння сплив, то їх слід звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням сроків давності. Будь-які інші обставини, які б виключали можливість застосування щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 норм ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України, судом не встановлені.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної проступком, то його слід залишити без розгляду, що не позбавляє ОСОБА_9 можливості і права звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не обирався.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженні, а саме оптичний носій інформації з аудіо записом розмови, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі наведеного, ст.ст. 12, 49 КК України, керуючись ст. ст. 284 - 286, 288, 314 -316, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00002381 від 19.05.2020 року, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000238 від 31.08.2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,- закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної проступком - залишити без розгляду

Запобіжний захід до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не обирався.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженні, а саме оптичний носій інформації з аудіозаписом розмови- зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд, Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ