УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секратаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 20 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження №0001737,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В обґрунтування заявлених в скарзі вимог зазначає, що 20 листопада 2023 року дізнавачем Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001737 від 01 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Не погоджуючись з оскарженою постановою, скаржник звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 заявлені в скарзі вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в ній підстав; зазначив, що не є споживачем послуги з розподілу природного газу.

Оскаржена постанова дізнавача про закриття кримінального провадження№0001737 є необґрунтованою; в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження не проведені всі необхідні слідчі процесуальні дії, а тому рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним.

В судовому засіданні дізнавач Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заявлених в скарзі вимог; надав слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0001737 для їх дослідження слідчим суддею, згідно ст. 23 КПК України.

Зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження №0001737 від 01 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, є обґрунтованою.

В ході досудового розслідування кримінального провадження №0001737 допитаний в якості свідка ОСОБА_5 надав розрахункову квитанцію на оплату послуг з розподілу природного газу, яка містить всю необхідну інформацію та реквізити, передбачені ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу».

Враховуючи викладене, дізнавачем було прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001737 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

В судовому засіданні прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заявлених в скарзі вимог.

Зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження №0001737 від 01 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», типовий договір розподілу природного газу затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п.23) ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Згідно п.35) ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

ОСОБА_5 є побутовим споживачем і зобов`язаний здійснювати оплату за надані послуги з постачання та розподілу природного газу.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0001737, наданні учасниками докази, слідчий судді приходить до наступного.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

20 листопада 2023 року дізнавачем Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001737 від 01 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Не погоджуючись з оскарженою постановою, скаржник звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь -який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження слідчий зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Підставою звернення скаржника зі скаргою до слідчого судді на вищевказану постанову є не проведення дізнавачем Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 необхідних слідчих та процесуальних дій в ході досудового розслідування кримінального провадження №№0001737.

В судовому засіданні дізнавач Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заявлених в скарзі вимог; надав слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0001737 для їх дослідження безпосередньо, згідно ст. 23 КПК України.

Зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження №0001737 від 01 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, є обґрунтованою.

В ході досудового розслідування кримінального провадження №0001737 допитаний в якості свідка ОСОБА_5 надав розрахункову квитанцію на оплату послуг з розподілу природного газу, яка містить всю необхідну інформацію та реквізити, передбачені ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу».

Враховуючи викладене, дізнавачем було прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001737 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

В судовому засіданні прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заявлених в скарзі вимог.

Зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження №0001737 від 01 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», типовий договір розподілу природного газу затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п.23) ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Згідно п.35) ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

ОСОБА_5 є побутовим споживачем і зобов`язаний здійснювати оплату за надані послуги з постачання та розподілу природного газу.

В обгрунтування заявлених в скарзі вимог ОСОБА_5 зазначає, що не є споживачем послуг з розподілу природного газу, оскільки не є стороною договору розподілу природного газу.

Між ним та постачальником природного газу в 2005 році укладений договір постачання природного газу, на виконання умов якого скаржником здійснюється належним чином оплата за надані послуги з постачання природного газу. Вказаний договір є чинним, жодних змін та/або доповнення до вказаного договору не вносилось. Умовами вказаного договору не передбачено оплату за послугу з розподілу природного газу на підставі окремого розрахункового документа.

В ході розгляду скарги вказані доводи скаржника дізнавачем та прокурором не спростовані.

Матеріали кримінального провадження № 0001737 не містять договору постачання природного газу, укладеного між постачальником природного газу та ОСОБА_5 , на який посилається скаржник в своїй скарзі, а також не містять договору розподілу природного газу, на який посилався прокурор в судовому засіданні.

Згідно матеріалів кримінального провадження №0001737, досліджених слідчим суддею безпосередньо, згідно ст. 23 КПК України, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження дізнавачем 10 березня 2023 року аз вих. № 3478/46-2023 та 04 грудня 2023 року за вих. № 19774/23-46 направлено запити на адресу АТ «Черкасигаз» з метою з`ясування підстав надсилання ОСОБА_5 рахунків на оплату послуг з розподілу природного газу та укладення з ОСОБА_5 договору про розподіл природного газу.

Відповіді на вказані запити в матеріалах кримінального провадження № 0001737 відсутні.

Доказів проведення інших процесуальних дій в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001737 матеріали кримінального провадження не містять і дізнавачем та прокурором слідчому судді не надано.

Крім того, згідно постанови про зміну групи дізнавачів від 20 листопада 2023 року, заступником начальника Сектору дізнання Черкаського РУР ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 дізнавач ОСОБА_4 був призначений для проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001737 від 01 листопада 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, - 20 листопада 2023 року.

І в цей же день 20 листопада 2023 року, без проведення жодних слідчих процесуальних дій в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001737, дізнавачем Сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001737 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, та в цей же день 20 листопада 2023 року винесено оскаржену постанову про закриття кримінального провадження №0001737.

Враховуючи викладене, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001737 проведене з порушенням вимог ст.9 КПК України, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження, є передчасним.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема, в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд з нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акту, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак, для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції, існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». ("Алєксахін проти України", п.55)

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, згідно ст.ст. 4, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст. ст. 23, 84, 92, 110, 284, 303, 304, 306, 307, 309, 369 - 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 20 листопада 2023 про закриття кримінального провадження №0001737 - задовольнити.

Постанову дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 20 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження №0001737 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 12 грудня 2023 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1