Справа № 190/2366/23
Провадження №1-в/190/207/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ДУ «П`ятихатська ВК № 122» звернулись до суду з поданням, в якому просять звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року.

Представник ДУ «ПВК №122» ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, подання підтримують.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 ..

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , останній довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 19.10.2023 року засуджений ОСОБА_4 має два заохочення та 7 стягнень, які погашені в установленному законом порядку.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, суд, приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі. При цьому до засудженого, за період відбування покарання в установі застосовувались стягнення, які хоч і погашені в установленому законом порядку, проте свідчать про те, що засуджений не бажає ставати на шлях виправлення.

Крім того, ОСОБА_4 є особою раніше судимою, в тому числі за тяжке кримінальне правопорушення, при цьому вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2017 року ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку, однак останній довіру суду не виправдав та в період іспитового строку вчинив новий злочин, тобто відповідних висновків для себе не зробив і продовжував після застосування до нього положень ст. 75, 76КК України свою злочинну діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і умовно-дострокове звільнення засудженого буде суперечити досягненню мети покарання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1