465/6622/19
1-кп/465/449/23
У Х В А Л А

іменем України

20.12.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої розглядається клопотання

про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4

захисника особи, стосовно якої розглядається клопотання

про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002163 від 16.08.2019 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, не заміжньої, з вищою освітою, раніше не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вранці 16.08.2019 в невстановлений точний час, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклого сімейно - побутового конфлікту з своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяла смерть останній шляхом нанесення множинних ударів ножем в область шиї, чим заподіяла множинні рани передньої та задньої лівої поверхонь шиї, які спричинили масивну зовнішню кровотечу та знекровлення організму, про що свідчать дані судово медичної експертизи тіла трупа ОСОБА_6 .

У ході досудового розслідування 03 вересня 2019 року для з`ясування психічного стану підозрюваної ОСОБА_4 призначено стаціонарну комплексну судову психолого психіатричну експертизу, проведення яко ї доручено експертам Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Згідно з висновком стаціонарної комплексної судової психолого психіатричної експертизи №132 від 02.10.2019 ОСОБА_4 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих їй дій, ОСОБА_4 також страждала хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 не може правильно сприймати обставини кримінального провадження та давати по них відповідні покази. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Прокурор у судовому засіданні просить застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру із суворим наглядом.

Захисник ОСОБА_5 просила покласти в основу рішення суду наявні в матеріалах справи медичні висновки.

Заслухавши думки учасників судового провадження, а саме: прокурора, який просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, захисника особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру,суд приходить до наступного висновку.

Необхідність застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- показами свідка ОСОБА_7 , яка зазначила про те, що 16.08.2019 прийшла під квартиру ОСОБА_4 , так як ОСОБА_8 не відкривала двері та не відповідала на дзвінки. На запитання де мама, вона відповідала, що мама лежить. Потім приїхав ОСОБА_9 , потім викликали дільничого. Після цього прибігла сусідка і сказала, що ОСОБА_8 вистрибнула з вікна. Шкоду матері вочевидь ОСОБА_4 могла спричинити, оскільки вона її як матір не сприймала. Останній раз вона їх бачила 14.08.2019 року. ОСОБА_6 боялась ОСОБА_4 . Свідок пояснила, що наскільки їй відомо, ОСОБА_4 призначали таблетки в порядку лікування, але вона їх не приймала, особливо коли мати не було, бо та була в лікарні. В такий період ОСОБА_10 жила сама, але вона (свідок) приходила щоденно. Чи передавались комусь іншому ключі від квартири їй не відомо. Коли вона із іншим свідком стукали, то двері були зачинені, сторонніх звуків не було, було тихо;

-показами свідка ОСОБА_9 , який вказав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 являються його знайомими. 15.08.2019 треба було направити до психіатричної лікарні ОСОБА_4 , тому що вона себе почувала погано та добровільно їхати не хотіла. Вранці свідок ОСОБА_7 подзвонила до нього, і каже що ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_6 , двері не відкривають. Сусіди почали гримати в двері. Потім ОСОБА_4 відізвалась, сказала що вона не може відкрити двері. ОСОБА_4 повідомила, що її мати ( ОСОБА_6 ) теж не може відкрити, бо вона лежить. Після цього стало зрозуміло, що щось трапилось, він та інший свідок подзвонили в поліцію. Потім прибігла сусідка і сказала, що хтось випав з вікна. В кущах лежала ОСОБА_11 , біля якої знаходились паспорти та телефон.

-протоколом огляду місця події від 16.08.2019 року та фото таблицями до нього, згідно якого об`єктом огляду був задній двір будинку по АДРЕСА_3 ;

-протоколом огляду від 16.08.2019 з фото таблицями, згідно якого об`єктом огляду місця події являлась квартира АДРЕСА_4 ;

-протоколом огляду від 20.08.2019, згідно якого огляд проводився в приміщення оглядової кімнати відділення невідкладеної допомоги, що по АДРЕСА_5 ;

-протоколом огляду від 20.08.2019, згідно якого об`єктом огляду був труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходився в секційному відділені ЛОБСМЕ «Морг», що по вул. Пекарська, 52 у м. Львові;

-висновком експерта №778/2019 від 19.08.2019 року, яким встановлено, що смерть громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від множинних ран передньої та задньо лівої поверхонь шиї, які спричинили масивну зовнішню кровотечу та знекровлення організму, про що свідчать дані судово медичної експертизи трупа. Враховуючи розвиток трупних змін, дані вказані в ухвалі, скеруванні слідчого, термін перебування трупа в холодильній камері, слід вважати, що смерть громадянки ОСОБА_6 могла настати біля 4-ох діб до проведення судово медичної експертизи її трупа в морзі. При судово медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: множинні рани в ділянках шиї, а саме сліпа колото різана рана передньої поверхні шиї, поверхнева різана рана передньо правої поверхні, обширна зяюча рана та 5-ть різаних ран задньо лівої поверхні шиї, які утворились незадовго до настання смерті, спричинили масивну зовнішню кровотечу та знекровлення організму, за критерієм небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. Сліпа колото різана рана передньої поверхні шиї утворилась від дії гострого плоского колюче ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П подібної форми, про що свідчить характер країв, кінців рани, переважання глибини її каналу над довжиною, характер пошкоджень на одязі та дані медико криміналістичної експертизи клаптя шкіри з раною, а різані рани задньо лівої поверхні шиї утворились від дії гострого ріжучого краю травмуючого предмету, яким міг бути і вищевказаний предмет типу ножа. Також були виявлені: синці, подряпини та садно в ділянках голови, синець в ділянці правого передпліччя, які утворились в термін біля 4-6 діб до настання смерті; синці правого стегна, множинні синці лівого стегна, які утворились в термін біля 6-8 діб до настання смерті; синці правого гомілково ступневого суглобу та правої стопи, які утворились в термін біля 8-10 діб до настання смерті; всі вони утворились від дії тупих твердих предметів, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. Наявність множинних ран на шиї, розташування їх переважно на задньо лівій поверхні, різнонаправлений характер ран (орієнтиром яких є напрямок кінців з поверхневими надрізами), наявність одиночної колото різаної рани передньої поверхні шиї свідчить про те, що малоймовірне їх спричинення власною укою. Крім цього, були виявлені рани правої поверхні шиї, які утворились посмертно ( про що свідчать дані судово медичної експертизи та дані судово гістологічної експертиз ран), а тому вони не могли бути спричинені власною рукою. При судово медичній експертизі ОСОБА_6 були виявлені морфологічні ознаки захворювань: атеросклеротичної хвороби серця, атеросклерозу аорти, склерозу судин нирок, які не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. Також було виявлено відсутність матки та яйників, наявність рубця в ділянці живота, що свідчать про перенесену в минулому медичну операцію по видаленню цих органів. При судово токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_6 спиртів не виявлено;

-висновком судово психіатричного експерта №132 від 02.102019 року, згідно якого на даний час ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; під час інкримінованих їй дій, ОСОБА_4 також страждала хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; за своїм психічним станом ОСОБА_4 не може правильно сприймати обставини кримінального провадження та давати по них відповідні покази; за своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом; питання осудності та обмеженої осудності не відноситься до компетенції судової психіатричної експертизи. Висновок судового експерта психолога: у зв`язку з тим, що експерти- психіатри визнали ОСОБА_4 , психічно хворою, питання до експерта психолога втрачають сенс;

-висновком експерта №136/2019-мк від 20.08.2019 року, згідно якого при проведенні судово медичної експертизи у відділені судово медичної криміналістики клаптя шкіри з передньої поверхні шиї від трупа громадянки ОСОБА_6 було виявлено: одне наскрізне колото різане ушкодження, яке утворилось від дії гострого плоского колююче ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П. подібної форми, будь яких включень виявлено не було;

-висновком експерта №1056/2019-ім від 20.08.2019 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_6 , 1946 р.н., відносить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0;

-висновком експерта №3082/2019 т від 20.08.2019 року, згідно якого при судово токсикологічній експертизі речового доказу крові з трупа ОСОБА_6 , 1946 року народження, не виявлено: етилового, метилового, пронілового, бутилового і амілового спиртів;

-висновком експерта №2093/2019 від 05.09.2019 року, яким встановлено переважаюче малокрів`я внутрішніх органів. Набряк головного мозку. Фокальна гостра емфізема легень. Крововилив в м`язи шиї з ознаками судинної реакції. Гіпертрофія міокарду, інтерстиційний кардіосклероз. Склероз судин серця та нирок. Дефекти рогового шару та епідермісу в шкірі «№2093-1 поверхневі рани шиї».

-висновком експерта №4/769 від 12.09.2019 року, яким встановлено, що чотири сліди рук, від копійовані на чотирьох відрізках прозорої липкої стрічки №№№ 1,2,3,7 максимальними розмірами 19х39 мм, 19х40 мм, 38х52 мм, 19х42 мм, та три сліди пальців рук, від копійовані на трьох відрізках прозорої липкої стрічки №№4,5,6 максимальними розмірами 19х35 мм, 19х25 мм, 19х35 мм, вилучені 26.08.2019 під час проведення огляду місця події на АДРЕСА_6 , для ідентифікації особи не придатні; запитання «Якщо так, чи належать вони трупу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр.. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи інші особі?» не вирішувалось, в зв`язку з відсутністю таблиці до ПОМП від 16.08.2019 слідів папілярних ліній, придатних для ідентифікації особи»;

-висновком експерта №11/675 від 27.09.2019 року, згідно якого циліндрова ний механізм, вилучений 16.08.2019 по факту виявлення трупа ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_1 із ознаками насильницької смерті, знаходився в справному стані. На зовнішніх та внутрішніх поверхнях циліндрового механізму слідів дії сторонніх предметів, не виявлено. Відповісти на питання «Чи був відкритий замок стороннім предметом (відмичкою, підібраним чи підробленим ключем)?» не виявляється можливим по причинила, описаних в дослідницькій частині. На зовнішніх та внутрішніх поверхнях циліндрового механізму пошкоджень не виявлено. Циліндровий механізм, представлений на дослідження, провертався ключем розмірами 68х27х6 мм. Ключ розмірами 58х24, 5х2,5 мм не являється ключем даного циліндрового механізму, наданого на дослідження. Накладний замок, вилучений 16.08.2019 за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться в справному стані. На деталях накладного замка слідів дії сторонніх предметів не виявлено. Відповісти на питання «Чи був відкритий замок стороннім предметом (відмичкою, підібраним чи підробленим ключем)?» не представляється можливим, оскільки на дослідження не надано циліндрового механізму, за допомогою якого замок приводиться в дію за допомогою ключа. Головка ригеля та кришка даного накладного замка містять пошкодження у вигляді деформацій металу, які утворились внаслідок прикладання стороннього динамічного зусилля;

-висновком експерта №1126/2019 ім. від 25.09.2019 року, яким встановлено, що кров громадянки ОСОБА_4 , 1981 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВО. Кров від трупа ОСОБА_6 , 1946 року народження, відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО, У зіскобах речовини з підлоги майданчика, перед входом до кім. АДРЕСА_2 (об`єкт №1), у п`яти марлевих тампонах зі змивами речовини з підлоги майданчика, перед входом у кв. АДРЕСА_7 (об`єкт №№ 4,5); у змивах (об`єкт №8); слідах на блузці (об`єкти №№ 9,10,11,12,13,14,15,16,17,18), вилучених з місця події за адресою: АДРЕСА_3 , виявлена кров людини групи АВ, яка може походити від будь якої особи з групою крові АВ за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від гр. ки ОСОБА_6 . У двох марлевих тампонах, зі змивами з підлоги у коридорі (об`єкт №6); зі створки вікна на кухні (об`єкт №7), вилучених з місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , виявлена кров людини. Антигени А, В та ізогемаглютинін анти А, анти В не виявлені, тому висловитись про групову належність крові неможливо;

-висновком експерта №1127/2019-ім від 08.10.2019 року, яким встановлено, що кров громадянки ОСОБА_4 , 1981 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВО. Кров від трупа ОСОБА_6 , 1946 року народження, відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. У слідах на футболці (об`єкти №№ 2,3,4) речі вилучені під час огляду місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти В, яка може походити від будь якої особи з такою ж групою крові зі ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_4 . У соідах на футболці (об`єкт №1), трусах (об`єкт №5), речах вилучених під час огляду місця події, виявлена кров людини і антиген А ізосерологічної системи АВО, яка може походити від будь якої особи з такою ж групою крові зі ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_4 . У слідах на парі босоніжок (об`єкт №№ 6,7,8,9,10,11,12,13) вилучених під час огляду місця події, виявлена кров людини групи АВ, яка може походити від будь якої особи з такою ж групою крові зі ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від трупа ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, обставини інкримінованого ОСОБА_4 діяння з урахуванням обставин, доведені поза розумним сумнівом на підставі зазначених вище доказів, а також доказів, які підтверджують достовірність та можливість використання таких, які є допустимі та достовірні, а в сукупності - достатні та узгоджені між собою.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми суспільно небезпечними діями, які виразилися в протиправному заподіянню смерті іншій людині, вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Далі, надаючи оцінку тому, чи вчинила ОСОБА_4 суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд бере до уваги висновок судово-психіатричного експерта згідно з яким, під час інкримінованих дій, ОСОБА_4 страждала хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч.1ст.18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, у стані неосудності, адже на час вчинення суспільно небезпечно діяння вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого у ст. 62 Конституції, ст. 2 КК, ч. 2 ст. 15 КПК, а також із сформульованого у ст. 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" (далі - Закон № 1489-ІІІ) принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005№7«Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК України) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно зі ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом

Частиною п`ятою ст.94 КК України встановлено, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Верховний Суд у рішенні від 30 травня 2019 року у справі № 51-5807км18 дійшов висновку, що статтею 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання. Верховний Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

З огляду на вимоги статей 19, 94 КК України, ст. 19 Закону № 1489-ІІІ до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом.

Згідно ст. 503 КПК України підставами застосування судом примусових заходів медичного характеру є: 1) наявність суспільно небезпечного діяння передбаченого КК; 2) доведеність вчинення цього діяння конкретною особою; 3) встановлення того факту, що особа в момент вчинення суспільно небезпечного діяння була в стані неосудності, чи захворіла після цього на психічну хворобу, яка виключає застосування до неї кримінального покарання; 4) визнання цієї особи небезпечною для суспільства в силу її хворобливого стану, характеру вчинення нею діяння і взагалі її поведінки. Відсутність хоча б однієї з цих підстав не дає суду права застосувати вказані заходи.

При визначенні виду і міри заходів медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке за своїми ознаками відносяться до особливо тяжкого злочину (ст. 12 КК України), що підтверджується відповідними доказами по кримінальному провадженню. Зазначені дії вчинені ОСОБА_4 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно-небезпечних діянь вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного психічного розладу у формі параноїчної шизофренії та на даний час не видужала, що є підставою для застосування до ОСОБА_4 рекомендованих судово-психіатричними експертизами примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом і лікування в примусовому порядку.

На підставі викладеного, суд також враховує обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, а також дані про особу останньої, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, не заміжня, її вік та стан здоров`я, те, що ОСОБА_4 на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, натомість перебуває на обліку в КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер».

З огляду на викладене, беручи до уваги, що на час проведення судово-психіатричної експертизи стан психічного здоров`я ОСОБА_4 , не змінився, доказів того, що остання видужала під час судового провадження не надано, суд доходить висновку, що до останньої, слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричної лікарні із суворим наглядом.

Цивільний позов заявлено не було.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено. Тому процесуальні витрати підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Арешт, що був накладений ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.08.2019 року у справі № 465/4676/19 (провадження 1-кс/465/1615/19),- скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України.

Керуючись статтями 19, 92-94 КК України, статтями 512, 513, 615 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

До набрання ухвалою законної сили, запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_4 , а саме до КНП ЛОР ЛОКПЛ, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95- залишити без зміни.

Процесуальні витрати у справі - вартість проведених експертиз у розмірі 2 826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 18 копійок віднести на рахунок держави.

Арешт, що був накладений ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.08.2019 року у справі № 465/4676/19 (провадження 1-кс/465/1615/19) - скасувати.

Речові докази:

-82 купюри номіналом по 500 грн, 200 купюр номіналом по 50 грн,100 купюр номіналом по 100 грн, які поміщено до пакету національної поліції №4382287; грошові кошти: 147 купюр номіналом 100 доларів США, 4 купюри номіналом 20 доларів США,1 купюра номіналом 50 доларів США, 4 купюри номіналом 10 доларів США, 12 купюр номіналом 1 долар США, 21 купюра номіналом 100 доларів США, 4 купюри номіналом 5 доларів США, 1 купюра номіналом 200 злотих, 2 купюри номіналом 100 злотих, 1 купюра номіналом 20 злотих, 1 купюра номіналом 10 злотих, 3 купюри номіналом 50 Євро, 2 купюри номіналом 20 Євро, які поміщено в пакет національної поліції №4330716 повернути ОСОБА_4 ;

-блузку із слідами РБК, змив РБК на марлевий тампон, змив РБК на марлевий тампон з вхідних дверей кімнати № НОМЕР_1 , який поміщено в паперовий конверт; змив РБК на марлевий тампон з вхідних дверей кімнати № НОМЕР_1 , який поміщено в паперовий конверт; змив РБК на марлевий тампон з вікна на кухні, який поміщено в паперовий конверт; змив РБК на марлевий тампон з підлоги в коридорі, який поміщено в паперовий конверт; змив РБК на марлевий тампон з дверної коробки вхідних дверей, який поміщено в паперовий конверт; змив РБК на марлевий тампон з підлоги в коридорі під`їзду перед вхідними дверями в квартиру, який поміщено в паперовий конверт; зіскоб РБК із сходової клітки перед дверима, який поміщено в паперовий конверт; ніж із рукояткою синього кольору з РБК, який поміщено до картонної коробки; серцевина замка вхідних дверей з двома ключами та брелком із РБК, які поміщено до картонної коробки; верхній накладний замок вхідних дверей з уламком дерев`яного полотна, який поміщено до картонної коробки; таблиця з 7ПЛС слідів рук знищити.

-закордонний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_8 , паспорт громадянина України ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Microsoft», посвідчення про інвалідність ОСОБА_4 , який поміщено в паперовий конверт; 2 картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 , які поміщено в паперовий конверт; документи, які поміщено в паперовий конверт; ключ від вхідних дверей квартири повернути ОСОБА_4

-закордонний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_6 передати в Головне управління Державної міграційної служби у Львівській обалсті для вирішення питання про знищення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1