Справа № 204/443/24
Провадження № 1-кс/204/139/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю власника майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000656 від 18 травня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000656 від 18 травня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000656 від 18.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що начальник одного з управлінь ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем в супереч інтересам служби, з вересня 2022 року по теперішній час використовує підлеглих співробітників у власних корисних інтересах, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 . Так, ОСОБА_8 , будучи посадовою особою, як керівник органу маючи в безпосередньому підпорядкуванні велику кількість штатних працівників поліції задіяв вищевказаних співробітників у власних корисних інтересах для виконання ремонтних робіт на об`єктах нерухомого майна, які належать йому особисто та його родині. Зазначені ремонті роботи тривають з вересня 2022 по даний час на об`єкті нерухомого майна, який розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:016:0366 (згідно відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно, земельна ділянка має площу (га): 0,12 з цільовим призначенням для колективного садівництва придбана 10.11.2021 ОСОБА_8 ). ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за домовленістю з ОСОБА_8 на час ремонтних та будівельних робіт не відвідують основне робоче місце, але отримують заробітну плату у повному обсязі за основним місцем роботи з відповідним преміюванням та виплатами додаткових винагород під час дії воєнного стану (постанова КМУ від 28.02.2022 № 168). При цьому в якості заохочень надаються додаткові вихідні дні, просування по службі та нагороди. ОСОБА_8 безпосередньо контролює проведення ремонтно-будівельних робіт та бере в них участь, при цьому залучає до робіт своїх водіїв ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Тобто, у робочі години з понеділка по суботу, а саме робочих тижнів місяця, протягом 14-ти місяців, вказані співробітники не відвідують основне робоче місце (або відвідують частково), та не виконують як працівники поліції покладених на них повноважень згідно з посадовими інструкціями, а натомість проводять будівельні та ремонтні роботи у домоволодінні свого безпосереднього керівника. Сума збитків завданих неправомірною діяльністю ОСОБА_8 та іншими підконтрольними учасниками складає близько 3000000 гривень, що є тяжкими наслідками які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян. Під час розслідування 16.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2024 проведено обшук автомобіля HYUNDAI ACCENT із д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . За результатами обшуку вказаний транспортний засіб було вилучено. Вилучений під час обшуку транспортний засіб постановою слідчого від 16.01.2024 визнано речовими доказами. Так, наявні підстави для накладення арешту на транспортний засіб HYUNDAI ACCENT із д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , так як у ході розслідування встановлено, що вказаним автомобілем здійснювалось перевезення будівельних матеріалів для будівельних та ремонтних робіт будинку ОСОБА_8 на земельній ділянці, розташованій в с. Обухівка, Дніпропетровської області, з кадастровим номером :01:016:0366. Враховуючи зазначене, даний автомобіль є засобом вчинення злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим виникла необхідність в накладенні на нього арешту. На підставі викладеного, враховуючи, що вказаний автомобіль може бути використаний, як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання.

Захисник власника автомобіля підтримала позицію свого підзахисного, просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважає, що майно на яке слідчий просить накласти арешт не підпадає під категорію речового доказу, в розрізі ст. 98 КПК України. Клопотання слідчого не містить інформації, які конкретно відомості або сліди містить майно, що було вилучене під час обшуку, а також яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя вчинення злочину. Вказаний транспортний засіб апріорі не може бути знаряддям вчинення злочину, а тому накладення арешту є формальним та незаконним з огляду на необґрунтовані наміри слідчого в обмеженні конституційних прав ОСОБА_5 на користування та володіння належним йому майном. До того ж, саме клопотання є не обґрунтованим та таким, що базується на припущеннях, оскільки не зазначено обставин, які вказують на наявність ризиків подальшого відчуження автомобіля.

Вивчивши подане клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю за необхідне у задоволенні клопотання слідчого відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є накладення арешту.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000656 від 18 травня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2024 року, було надано дозвіл на обшук автомобіля HYUNDAI ACCENT, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , з метою виявлення та вилучення: мобільних телефонів, сім-карток операторів стільникового зв`язку, паливно-мастильних матеріалів (які містяться у ємкостях), чернеток, блокнотів та записних книжок з інформацією щодо скоєння злочинів, приладу електромеханічного для підмотки (накрутки, корегування) показників пробігу на спідометрах автомобілів, квитанцій (чеків), угод про надання послуг, банківських карток, паливних карток, електронних та магнітних носіїв інформації (флеш накопичувачів, карток пам`яті).

Згідно з протоколом обшуку від 16 січня 2024 року, складеного старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_14 , 16 січня 2024 року в період часу з 16 год. 21 хв. по 16 год. 46 хв. на підставі зазначеної вище ухвали, було проведено обшук транспортного засобу - автомобіля марки HYUNDAI ACCENT, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час якого, речей та документів, дозвіл на відшукання яких надано ухвалою суду, виявлено не було. При цьому, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ від транспортного засобу та сам транспортний засіб марки HYUNDAI ACCENT, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 від 16 січня 2024 року, вказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000656.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищезазначений автомобіль, з метою збереження речових доказів.

Прокурор, підтримуючи клопотання слідчого у судовому засіданні зазначив, що даний автомобіль міг зерегти сліди злочину, наприклад частки будівельних матеріалів, однак чим це підтверджується, і яке має значення саме для доведення вини підозрюваного за складом ст. 364 КК України, не зазначив.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 98 КПК України, та з врахуванням того, що досудове розслідування розпочато за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України, а ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ст. 364 КПК України, вилучений транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI ACCENT, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ до нього не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки доказів того, що автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи зберіг на собі сліди вчинення злочину або ж інші відомості, що мають значення для встановлюваних обставин, слідчим до клопотання не додано, а прокурором у судовому засіданні не доведено.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав, відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, для арешту вилученого майна, як заходу збереження доказів, а тому клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000656 від 18 травня 2023 року - відмовити.

Вилучений транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель Accent, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію, повернути власнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1