ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/269/24 Справа № 705/45/20 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2024 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_8 який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 березня 2024 року включно. Залишено без змін визначений раніше розмір застави-двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 гривень.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 . Окрім того, суд зазначив про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. На існування наведених ризиків вказує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Також судом були враховані данні про особу обвинуваченого, який не працює, не має постійного джерела доходів та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення подібних кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ставить питання про скасування вищевказаної ухвали суду та обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків. Зазначає, що судом було порушено його права, оскільки копія ухвали про продовження у відношенні нього запобіжного заходу від 11 січня 2024 року надійшла до СІЗО лише 15 січня 2024 року. Разом з тим дія запобіжного заходу щодо нього закінчився 14 січня 2024 року, тому вважає, що під вартою він тримався незаконно.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- захисник, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи, вказавши на відсутність підстав для продовження тримання обвинуваченого під вартою;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду.

Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розгляд клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відбувся до завершення дії попередньої ухвали суду, тому апеляційний суд вбачає, що обвинувачений ОСОБА_8 під вартою з 11 січня 2024 року перебував на підставі ухвали, що оскаржується.

Та обставина, що ця ухвала обвинуваченому вручена 15 січня 2024 року не свідчить про незаконність перебування його під вартою.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, суд першої інстанції, визначив необхідність, при прийняття рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2024 року- без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4