У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2023 року м. Ужгород
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, строк дії якого, ухвалою слідчого судді від 27.07.2023 року продовжено до 30.08.2023 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 не більше 60 днів, мотивуючи його вказує на наявність обґрунтованої підозри та те, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від суду; може незаконно впливати на потерпілого, свідків та свідків. При цьому, прокурор зазначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на особу обвинуваченого, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що визначений попередньо розмір застави був звернутий в дохід держави за порушення ним покладених обов`язків, встановлених ч. 5 ст. 194 КПК України, а визначений розмір застави в ухвалі слідчого судді від 22.07.2023 року для обвинуваченого є непомірним. Захисник вважає, що застосування запобіжного у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний з урахуванням його особи, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, останній одружений, має на утриманні шестеро малолітніх та неповнолітніх дітей, однак це не стало йому завадою для порушення покладених на нього обов`язків, ОСОБА_4 неодноразово без поважних причин не прибував до органу досудового розслідування, покидав територію України, тому існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від суду.
Також при розгляді даного клопотання судом встановлено можливість ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки такі не були допитані судом у судовому засіданні, а в силу ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.
Таким чином, суд приходить до переконання про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судом встановлено, що зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись ст.ст.176-178,331,369-372 КПК України, суд, -
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на період судового розгляду, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, а саме до 24 жовтня 2023 року включно.
Строк дії ухвали закінчується 24 жовтня 2023 року, включно.
Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом прокурора, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Час проголошення повного тексту ухвали 01 вересня 2023 року о 16 год. 15 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1