Провадження 1-кс/522/7340/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000290 від 21.11.2023 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, сектором дізнання відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 від 21.11.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2023 року до чергової частини відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт інспектора УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про те, що під час патрулювання Приморського району 21.11.2023 року приблизно о 02:45 годині, за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська буд. 24, був зупинений транспортний засіб марки «Volkswagen Golf 3», держ. номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, яке має ознаки підробки. (ЄО 12545)

У подальшому, 21.11.2023 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, Розумовська буд. 24, за участю громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було вилучено, транспортний засіб марки «Volkswagen Golf 3», держ. номер НОМЕР_1 , індифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , технічний паспорт на вказаний автомобіль серія та номер НОМЕР_3 який поміщено до сейф пакета № PSP1087178, та ключ від авто, який було поміщено до майданчику на території відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Градоначальницька, 33.

Так, 21.11.2023 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області винесено постанову про залучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових №0000290 від 21.11.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та залучено речові докази, а саме: транспортний засіб марки «Volkswagen Golf 3», держ. номер НОМЕР_1 , індифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , технічний паспорт на вказаний автомобіль серія та номер НОМЕР_3 який поміщено до сейф пакета № PSP1087178, та ключ від авто, який було поміщено до майданчику на території відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Градоначальницька, 33.

Дізнавач та прокурор до суду не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, яке підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності дізнавача та прокурора.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженням слідчого і несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою забезпечити можливість проведення відповідних експертиз.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилучено майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 21.11.2023 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська буд. 24, майно, а саме:

- технічний паспорт, серія та номер НОМЕР_3 , на автомобіль марки «Volkswagen Golf 3», держ. номер НОМЕР_1 , індифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакета № PSP1087178.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Зобов`язати уповноважену посадову особу відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України негайно повернути власнику тимчасово вилучене майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: