Справа № 452/3069/23
УХВАЛА

про застосування заходів забезпечення кримінального провадження

25 січня 2024 року слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку ч. 4 ст. 107 КПК України клопотання слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженні за матеріалами досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 10.07.2023 року за ч. 2 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним клопотанням, котре погоджене із прокурором Самбірської окружної прокуратури та відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2023 року було зареєстроване кримінальне провадження №0000078 за ч. 2 ст. 332 КК України.

В ході проведення обшуку 24.01.2024 року на підставі ухвали слідчого судді по місцю проживання громадянина по місцю проживання громадянина ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 14» IMEI(1): НОМЕР_1 та IMEI(2): НОМЕР_2 з стартовим пакетом НОМЕР_3 , який поміщено в спец. пакет PSP0004529; документи, а саме: паспорт громадянина Україна на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_4 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_5 , карта платника податків на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_6 , які поміщено в спец. пакет PSP2465197.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 цього Кодексу.

Статтею 170 КПК України регламентовано підстави накладення арешту на майно у вигляді речей; аналогічно визначено ч. 2 ст. 171 КПК України, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абз.1 ч.3 ст.170 КПК України).

Також слідчим суддею враховано положення ст. 9 КПК України, якими визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Таким чином, ураховуючи, що клопотання слідчого частково відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема слідчим суддею встановлено відсутність правових підстав в накладенні арешту на вилучені під час обшуку паспорт громадянина Україна на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_4 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_5 , карту платника податків на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_6 , оскільки такі документи хоч можуть містити відомості, які мають значення для кримінального провадження, проте, такі відомості можуть здобуватись слідчим у інший передбачений КПК спосіб, у тому числі з інших джерел або завдяки застосуванню іншого заходу забезпечення кримінального провадження, а накладення ж арешту на особисті документи особи може призвести до порушення прав власника майна, а тому у цій частині слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 24.01.2024р. мобільний телефон марки «iPhone 14» IMEI(1): НОМЕР_1 та IMEI(2): НОМЕР_2 з стартовим пакетом НОМЕР_3 , який поміщено в спец. пакет PSP0004529 та зберігається в камері зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя