Провадження № 1-кс/686/9791/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Літинка Літинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000157,

встановив:

17.11.2023 року слідчий першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Хмельницький) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого зазначив, що « першим слідчим відділом (із дислокацією у м.Хмельницький) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 25.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2022 № 14, солдат запасу ОСОБА_6 , призначений на посаду сапера 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення з 06.03.2022.

Солдат ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) на посаді сапера 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.ст.1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, виїхавши 09.06.2022 зі станції Лозова Харківської області, де перебував у відрядженні для виконання бойових завдань у складі підрозділу, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 13 червня 2022 року, у ранкову пору доби не з`явився на службу до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , а поїхав до місця свого проживання, що знаходиться по АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, до 15.11.2023, коли був виявлений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України. Отже, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

15 листопада 2023 року складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке, у встановленому КПК України порядку, вручено останньому.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, задля уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000157, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи. Одним із видів запобіжних заходів, згідно з п.5 ч.1 ст.176 КПК України, є тримання під вартою.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 25.06.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

15.11.2023 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання - 10 год. 00 хв. 15.11.2023 р.

15.11.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 23.06.2023 р.; витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 №132 від 12.07.2022 р., №271 та №115 від 13.06.2022 р., №14 від 06.03.2022 р.; акт службового розслідування від 12.07.2022 р. з додатками; протоколи допитів свідків ОСОБА_7 від 27.06.2022 р., ОСОБА_8 від 06.09.2022 р.; пояснення та зобов`язання ОСОБА_6 від 15.12.2022 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 15.11.2023 р.; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 15.11.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

Санкція ч.5 ст.407 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , початковий етап досудового розслідування, дозволяють дійти до висновку про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, вважаю недоведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення на даний час, тобто після викриття його дій та затримання працівниками правоохоронного органу.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, учасником бойових дій, негативно характеризується за місцем служби, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, також має родину, зокрема, дружину, з якою проживає в цивільному шлюбі. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним стороною обвинувачення.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки, не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе впливати на свідків, зокрема, й за допомогою телефонного зв`язку. У відповідності до абз.8 ч.4 ст.183 КПК України не може бути й також визначений розмір застави, адже ОСОБА_6 інкримінується, під час дії воєнного стану, вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ст.177 КПК України, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи щодо можливості застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , який не має намірів з`являтись до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби, до того ж, у відповідності до ч.6 ст.176 КПК України, застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , під час дії воєнного стану, є неможливим.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 12.01.2024 року включно.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197, 372 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 12 січня 2024 року включно.

Ухвала діє до 12 січня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя