06.12.2023
Справа № 642/6367/23
Провадження №1-кс/642/3876/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, в якій просив скасувати постанову, винесену слідчим Другого СВ (з територіальною дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 21.10.2023 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0002220 від 06.10.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 366 КК України. В обґрунтування скарги послався на ч.5 ст. 55 КПК України, а також вказав, що вчинення суддею Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення - внесення до офіційного документу - ухвали судді від 19.09.2023 №635/8485/23, завідомо неправдивої інформації, якою йому відмовлено у звільненні від сплати судового збору за позовом про стягнення позики в розмірі 917 045 грн., призвело до неможливості його доступу до правосуддя, без якого він не може повернути борг за виданою позикою в розмірі 917045 грн., а тому таку суму (ціна позову) вважає завданою йому матеріальною шкодою. Тому вважає постанову слідчого незаконною та необгрунтованою, та просить її скасувати, зобов`язавши слідчого повторно розглянути клопотання про залучення до провадження в якості потерпілого.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги скарги підтримує.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи викладене, положення ч.3 ст. 306 КПК України, вважаб можливим розглянути скаргу у відсутність вказаних осіб.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши надані матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві знаходиться кримінальне провадження №0002220 від 06.10.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого у даному кримінальному провадженні із клопотанням про визнання його потерпілим.

21.10.2023 слідчим Другого СВ (з територіальною дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

Як на підставу для відмови слідча послалася на те, що заявником на даній стадії досудового розслідування не доведено заподіяння йому шкоди, згідно ч.1 ст. 55 КПК України.

Так, частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим, у частині 5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Частина 1 статті 366 КК України передбачає кримінальну відповідальність за складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Частина 1 ст. 366 КК України містить формальний склад злочину, для наявності об`єктивної сторони якого закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльності). Наслідки таких злочинів хоча і можуть іноді наставати, але перебувають за межами складу злочину. Вони не включаються до об`єктивної сторони складу як обов`язкова ознака і їх встановлення на кваліфікацію злочину не впливає.

Нормами пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

На момент прийняття слідчим оскаржуваної постанови заявником не надано та досудовим розслідуванням не встановлено завдання шкоди ОСОБА_3 вказаним кримінальним правопорушенням.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим ОСОБА_4 обґрунтовано винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по вказаному кримінальному провадженню, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі ч.2 ст. 309 КПК України, вказане рішення слідчого судді оскарженню не підлягає.

Керуючи ст. ст. 40, 55, 107, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя