Номер провадження 1-кс/756/2744/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, пенсіонерки, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

подане в межах кримінального провадження № 0002920, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді 24 листопада 2023 року надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0002920, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав та мотивів викладених у ньому, просив його задовольнити, враховуючи що кримінальне правопорушення, яке інкримінуються підозрюваній належать до категорії тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до десяти років позбавлення волі. Зазначив, що підозрювана скоювала злочини, вчинила повторно зі свого місця проживання, може переховуватися від суду та слідства, впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання, просив визначити запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, з урахуванням міцних соціальних зв`язків, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана, ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. Не визнавала протиправний характер своїх дій, не погодилася з обсягом пред`явленої підозри. Пояснила, що її син перебуває на метадоновій програмі, до нього приходив знайомий, вона ліки несла сину в кімнату, залишила на тумбочці, може той хлопець їх взяв, не знає. Посилається, що має незадовільний стан здоров`я, піклується про хворого чоловіка та сина, який є особою з інвалідністю, просить відпустити.

Виклад обставин та правова кваліфікація

У провадженні слідчого відділення Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження 0002920 від 12 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 жовтня 2023 року о 15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де незаконно збула ОСОБА_8 , анкетні дані якого змінено, у зв`язку із залученням до оперативної закупки дві пігулки білого кольору метадон (фенадон) з вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено за грошові кошти у сумі 300 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 22 листопада 2023 року о 17 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , незаконно повторно збула ОСОБА_8 дві пігулки з вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) за грошові кошти у сумі 200 гривень. За висновками проведеної експертизи, пігулки які ОСОБА_6 продала ОСОБА_8 містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Обґрунтування клопотання

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, за ознаками незаконного придбання, зберігання та збуті наркотичного засобу, вчиненому 20 жовтня 2023 року вперше, та 22 листопада 2023 року повторно, про що їй повідомлено підозру 23 листопада 2023 року на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0002920.

Діяння, в якому підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність встановлених ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Мотивація суду

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

У відповідності до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 серпня 2023 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002920 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, що підозрюється у вчиненні злочину ОСОБА_6 фактично затримано в порядку ст.208 КПК України о 19.24 год 22 листопада 2023 року.

23 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою про її отримання, тогож дня 23 листопада 2023 року.

В судовому засіданні ОСОБА_6 не визнала обсяг пред`явленої підозри.

У відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_6 має статус підозрюваної, щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч.2 ст.307КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із чоловіком та сином, який є наркотично залежним, перебуває на метадоновій програмі, раніше не судима, пенсіонерка.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри

Згідно з статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_6 , до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Додані до клопотання матеріали кримінального провадження, на думку слідчого судді, свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України, яке з урахуванням положень статті 12 КК України відносяться до категорії тяжких.

З дослідженого слідчим суддею відеозапису під час реалізації ОСОБА_6 наркотичних засобів, отримання грошових коштів, поза розумним сумнівом доведено причасність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, скоїти новий злочин, продовжити злочинну діяльність, яку вчинила повторно, впливати на сідків, заявлені ризики заслуговують на увагу.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

Даний ризик суд вважає мало вирогідним, з огляду на стійкі соціальні зв`язки, підозрювана має родину, постійне, зареєстроване місце проживання, де проживає із сином та чоловіком. Але з огляду на те, що підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, втеча підозрюваноїзашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії мало, але вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після затримання, із засудженням до можливого покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик має місце, проте не достатньо висок. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається обґрунтованим.

Також обґрунтованим є ризик вчинення ОСОБА_6 інше кримінальне правопорушення, або продовження вчиняти аналогічні злочини, що підтверджує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрювана отримує пенсійне забезпечення, чоловік і син не працюють, живуть виключно на її пенсійне забезпечення, з урахуванням перебування сина у наркотичній залежості з приводу чого він проходить метадонову програму, є постійний доступ до наркотичних препаратів, незаконну реалізацію яких здійснювала підозрювана за місцем проживання, ризик вчинення нового злочину є дуже високим. Окрім того, згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів вперше ОСОБА_6 здійснила продаж наркотичних засобів 20 жовтня 2023 року, вдруге 22 листопада 2023 року. Слідчий суддя приходить до висновку, що з урахуванням особи підозрюваної, вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а так само і вчинити інше кримінальнеі правопорушення.

Також існує ризик, що ОСОБА_6 може незаконно впливти на свідків у даному кримінальному провадженні. Як пояснила в судовому засіданні підозрювана, вона знає свідка, який приходив до неї за ліками, бо це знайомий її сина, який разом із ним проходив курс реабілітації від наркотичної залежності. Їй відомі дані цих осіб, у тому числі з протоколів допитів свідків у провадженні, у яких зазначені всі дійсні анкетні дані останніх та дійсні місця проживання, тому існує ризик того, що підозрювана шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, взагалі відмовити від участі у кримінальному провадженні, що вкрай негативно вплине на хід судового процесу в подальшому, та, як, наслідок, не притягнення винної особи

За таких обставин, вважаю, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, зокрема зазначені в пункті 1, 3, 5 статті 177 КПК, отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо індивідуальних обставин підозрюваної відповідно до ст. 178 КПК України

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідча суддя під час обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу враховує такі обставини: надані відомості свідчать про вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, за яким пред`явлено підозру; інкриміноване кримінальне правопорушення КК України відноситься до тяжких і у разі визнання підозрюваної винуватою у вчиненні цього злочину, їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі; існування достатньо міцних соціальних зв`язків, не можуть нівелювати ризик вчинення нового злочину, оскільки син підозрюваної, що проживає разом із нею вживає наркотичні засоби, є наркотично залежною людиною, й це сприятиме вчиненню нового правопорушення, щодо реалізації наркотичних засобів, в якому ОСОБА_6 підозрюється.

Щодо альтернативного запобіжного заходу

Підозрюваній не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, про який клопотала підозрювана й адвокат в судовому засіданні, так як за місцем зареєстрованого місця проживання відбувається постійне вживання сином підозрюваної наркотичних засобів, а саме метадону за відповідною програмою, що може бути для підозрюваної провокаційним фактором для продовження злочинної діяльності.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутності письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду.

Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваної на волі не сприятиме виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя виходить із такого. Застосування запобіжних заходів є однією з гарантій кримінального провадження, тому основною метою застави є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків і забезпечення здійснення кримінального провадження. Разом з тим застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи майновий стан підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення такого кримінального правопорушення, а саме розповсюдження наркотичних засобів серед населення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання її винною у вчиненні злочину, а також встановлений в судовому засіданні ризик переховування, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134200 гривень, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної, під загрозою звернення застави в дохід держави та забезпечити виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дати фактичного затримання 19.24 год 22 листопада 2023 року до 21 січня 2024 року, включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134200 грн.

Роз`яснити підозрюваній, що вона або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу за наступними реквізитами: (розрахунковий рахунок ТУДСАУ в м. Києві № UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві; Код ЄДРПОУ - 26268059; Банк одержувача - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172).

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні процесуальні обов`язки (ст. 194 КПК України): прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та/або проживає без дозволу слідчого, прокурора і суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання, контактних номерів мобільного телефону; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання покладених на нєї обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Оболонський районний суд міста Києва.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 27 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1