Справа 688/633/24
№ 1-кс/688/343/24
Ухвала

про накладення арешту на майно

09 лютого 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0000220 від 04 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Полонського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000220 від 04 лютого 2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 03 лютого 2024 року близько 10 години, невідома особа, шахрайським шляхом під приводом надання коштів на потреби ЗСУ надіслала фіктивний Q-код, за яким перейшла ОСОБА_5 та у подальшому ввела свої особисті дані, а саме назву електронної пошти, пароль від неї, пароль від додатку «Монобанк», після чого з карки № НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк», яка належить ОСОБА_6 , списано кошти в сумі 96500,42 гривень

Допитана потерпіла ОСОБА_6 показала, що у неї є картка банку «Монобанк» № НОМЕР_1 , якою вона користується у власних цілях та в якій доступний кредитний ліміт 2000 гривень. Так, 01 лютого 2024 року вона у соціальних мережах «Інстаграм» та «Фейсбук» почала поширювати інформацію про збір коштів на автомобіль для потреб ЗСУ. 03 лютого 2024 року о 09 годині 53 хвилин їй у соціальні мережі «Інстаграм» написала у приватні повідомлення особа, підписана як «каrinavorskla», та попросила написати реквізити для збору коштів, оскільки вона саме не може перейти за посиланням на картку куди потрібно переводити кошти. Також, переслала скріншот того, що вона досягла ліміту на переказ коштів. У відповідь вона їй скинула посилання на збір коштів і написала номер картки куди потрібно перевести кошти і кому вона належить. Дана особа після того знову їй скинула скріншот ліміту того, що вона не може переводити кошти. Після цього вона у неї запитала чи вона одержувач коштів, на що вона відповіла що ні, одержувач ОСОБА_7 . Після чого вона написала, що спробує створити електронний чек, повідомила що вона його створила і він дійсний 24 години. Після цього, їй переслала Q-код, який вона просканувала і її автоматично перевело у вікно для підтвердження платежу у додатку «Монобанк», де було вказано суму в 2600 гривень. Для підтвердження потрібно було натиснути кнопку підтвердити платіж, що вона і зробила. Далі її перевело у вікно, де потрібно було ввести назву її електронної пошти і пароль до неї, що вона і зробила. Після цього їй на пошту прийшов лист, як нібито із банку «Монобанк», де було вказано, що потрібно підтвердити вхід у акаунт, де вона підтвердила вхід в сервіс Є-підтримка. Після цього їй висвітлило вікно додатку «Монобанк», де потрібно було ввести пароль до вказаного додатку, що вона і зробила. Зрозумівши, що це шахраї, зателефонувала на лінію підтримки банку, де оператор їй повідомив, що їй на картці піднято ліміт і з неї ж переведено кошти. Внаслідок шахрайських дій на її картці банку «Монобанк» було піднято ліміт кредиту з 2000 гривень, до 90000 гривень і переведено кошти двома транзакціями на картку банку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , що підтверджується двома квитанціями наданими службою підтримки банку «Універсал Банк». Шахрайськими діями їй завдано матеріальної шкоди на загальну суму 96500,42 гривні.

Постановою слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 05 лютого 2024 року банківську картку № НОМЕР_2 , відкриту у АТ «Універсал Банк», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000220.

З метою встановлення особи правопорушника та недопущення в майбутньому вчинення відносно інших осіб шахрайський дій, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на грошові кошти в межах завданого збитку (96500,42 грн), що знаходяться на банківській картці № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Універсал Банк».

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000220 від 04 лютого 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому Кодексом порядку, у тому числі на рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів та грошей.

В даному випадку підставою для арешту майна є наявність розумних підозр, що вказане у клопотанні слідчого майно є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Враховуючи, що банківська картка № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Універсал Банк», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою недопущення відчуження майна (зняття, перерахування грошових коштів) чи внесення змін про власників, слід накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на вищевказаній банківській картці в межах завданого збитку.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в межах завданого збитку (96500,42 грн), які знаходяться на банківській картці № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні акціонерного товариства «Універсал Банк» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) із забороною розпоряджатися грошовими коштами в межах завданого збитку (96500,42 грн).

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя