Провадження №11-сс/824/5141/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

адвоката, яка діє в інтересах

власників майна ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, яка діє в інтересах власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду

м. Києва від 03 серпня 2023 року, про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000112 від 16.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

В С Т А Н О В И Л А :

21 липня 2023 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000112 від 16.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке було вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон Apple iPhone 14 Pro IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- ноутбук Apple Macbook s/n : FVHDC3WVMNHP;

- флеш накопичував Kingston Data Traveler 100G2 8GB.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від

03 серпня 2023 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на зазначене у ньому майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено, що арешт на вказане майно накладається з метою збереження речових доказів.

На вказану ухвалу, слідчого судді адвокат, яка діє в інтересах власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - ОСОБА_10 , подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, через неповноту судового розгляду та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що клопотання не містить в собі докази того, що арештоване майно є доказом злочинної діяльності чи об`єктом кримінально протиправних дій. Вважає, що стороною обвинувачення не було надано достатніх доказів тих обставин, на які посилається в клопотанні, а слідчим суддею не було оцінено ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв'язку для прийняття рішення. Крім того, зазначає, що прокурором було порушено процесуальний строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, однак слідчим суддею це не було взято до уваги та безпідставно задоволено клопотання. Тому, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, причини своєї неявки суду не повідомив.

Згідно положень ст.422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш, як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Тому, з огляду на приписи ст.422 КПК України колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- адвоката, яка діє в інтересах власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила задовольнити її у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки вказані норми узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, на переконання колегії суддів зазначених вимог закону ні органом досудового розслідування, ні слідчим суддею не дотримано та не з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положень ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

При цьому, відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.07.2023 року дозвіл на вилучення мобільного телефону Apple iPhone 14 ProIMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; ноутбуку Apple Macbook s/n : FVHDC3WVMNHP; флеш накопичував Kingston Data Traveler 100G2 8GB, за адресою: АДРЕСА_1 , надано не було, жодних підстав для дозволу тимчасового вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, в ухвалі слідчого судді не вказано.

Окрім цього, з матеріалів клопотання, а саме протоколу обшуку від 13.07.2023 року, вбачається, що обшук за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , здійснювався у присутності власника ОСОБА_6 , якому була пред`явлена ухвала слідчого судді про проведення обшуку та запропоновано видати вказане в ухвалі слідчого судді майно, однак в даному протоколі відсутня інформація, що власником майна обмежувався доступ до будь-яких виявлених та вилучених у майбутньому речей, зокрема мобільного телефону Apple iPhone14 Pro IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; ноутбуку AppleMacbook s/n : FVHDC3WVMNHP; флеш накопичував Kingston DataTraveler 100G2 8GB, а отже у слідчого, який здійснював обшук було достатньо часу для зняття з нього необхідної інформації, як це передбачено положеннями ст.168 КПК України.

Також з матеріалів клопотання вбачається, що жоден із перелічених випадків, коли знімається заборона на тимчасове вилучення зазначеного у ст.168 КПК України майна, до вилучення у мобільного телефону AppleiPhone 14 ProIMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; ноутбуку AppleMacbook s/n : FVHDC3WVMNHP; флеш накопичував Kingston DataTraveler 100G2 8GB, не відноситься, що слідчим суддею не враховано під час розгляду клопотання.

Отже, вказані вимоги Закону при здійсненні обшуку та вилученні виявленого майна, виконані не були, з чого можна зробити висновок, що відсутні достатні фактичні дані на підтвердження підстав вважати, що вилучене майно, а саме мобільний телефон AppleiPhone 14 ProIMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; ноутбук AppleMacbook s/n : FVHDC3WVMNHP; флеш накопичував Kingston DataTraveler 100G2 8GB, містить на собі доказову інформацію, а тому можливість його використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні є необґрунтованою.

До того ж, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , прокурор зазначив метою даного арешту майна, є забезпечення збереження речових доказів, пославшись на наявність постанови слідчого від 13.07.2023 року про визнання такого майна речовим доказом.

Однак, слідчим та прокурором не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження, не доведено значення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.

Не містять наявні матеріали клопотання й доказів, які б давали підстави стверджувати, що майно виявлене та вилучене під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набутий злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отриманий за рахунок доходів від вчиненого злочину, з урахуванням обставин, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні і які потребують доказування, тобто що дане майно відповідає ознакам речових доказів і має значення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що мобільний телефон Apple iPhone 14 ProIMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; ноутбук Apple Macbook s/n : FVHDC3WVMNHP; флеш накопичував Kingston Data Traveler 100G2 8GB, за адресою: АДРЕСА_1 , зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає, а винесення слідчим постанови про визнання вказаного майна речовим доказом не може бути беззаперечною підставою для накладення на нього арешту, без доведеності відповідного факту, що таке майно відповідає ознакам ст.98 КПК України.

Враховуючи викладене та мотивування клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст.132 КПК України прокурор, з урахуванням недотримання вимог ст.168 КПК України при здійсненні обшуку та вилученні майна, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст.94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, тобто у такому випадку не можливо досягти інтересів досудового розслідування, забезпечити збереження речових доказів, які у подальшому можуть досліджуватись судом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката, яка діє в інтересах власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року, за недоведеності необхідності арешту майна, який явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, як такого, що внесене до суду із порушенням вимог ст.171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, яка діє в інтересах власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від

03 серпня 2023 року, про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000112 від 16.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон AppleiPhone 14 ProIMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- ноутбук Apple Macbook s/n : FVHDC3WVMNHP;

- флеш накопичував KingstonData Traveler100G2 8GB, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000112 від 16.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке було вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон AppleiPhone 14 ProIMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- ноутбук Apple Macbook s/n : FVHDC3WVMNHP;

- флеш накопичував Kingston Data Traveler 100G2 8GB.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4