ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 171/515/19

Провадження № 1-кп/210/242/24

12 лютого 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймають участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.190 КК України, відомості про яке 05 січня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045, -

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ухвалою Дніпровського апеляційного суду про визначення підсудності 23 березня 2023 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 05 січня 2019 року, на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року.

Відповідно до частини 2 статті 31 КПК України, статті 35 КПК України обвинувальний акт передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Під час судового засідання стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2019 року за №0000045 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв"язку з закінченням строків давності.

У судовому засіданні 12 лютого 2024 року судом перед учасниками поставлено на обговорення питання, щодо вирішення заявленого клопотання сторони захисту.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000045 від 05 січня 2019року, оскільки, відповідно до статті 49 КК України на момент подання відповідного клопотання, минули строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника. ЗНаслідки закриття кримінального провадження за ст. 49 КК України йому зрозумі. Зазначив, що свою вину у пред"явлденому обвинуваченні визнає в повному обсязі, а також про те, що потерпілому під час розгляду провадження відшкодовував шкоду.

Потерпілий ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд провадження за його відсутності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину за наступних фактичних обставин.

ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що приблизно о 13 годині 30 хвилин, він знаходився за адресою: АДРЕСА_1 де проживає раніше йому знайомий ОСОБА_6 , де під час перебування у вказаному місці у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживанням довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою ОСОБА_5 13.12.2018, приблизно о 14 годині 00 хвилин, повторно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання під вигаданим приводом необхідності здійснення особистих банківських операцій, використовуючи довірливі відносини попросив у ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , тим самим ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману щодо своїх істинних намірів, запевнивши у їх правомірності.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи впевненим в істинних намірах ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 за їх допомогою відкрив на ім`я потерпілого онлай-кредит в ТОВ «Алекскредит» рахунок № НОМЕР_2 на суму 1500 гривень, які були зараховані на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .. Після чого ОСОБА_5 13.12.2018 о 16 годині 09 хвилин, за допомогою банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Зеленодольськ, проспект Незалежності, 15 та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 здійснив зняття вищевказаних грошових коштів у сумі 1400 гривень.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії маючи єдиний злочинний умисел 13.12.2018 приблизно о 19 годині 05 хвилин, повернувся додому до ОСОБА_6 , де використовуючи довірливі відносини попросив у ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , тим самим ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману щодо своїх істинних намірів, запевнивши у їх правомірності.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи впевненим в істинних намірах ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 за їх допомогою відкрив на ім`я потерпілого онлай-кредит в ТОВ «Швидкозайм» на суму 2000 гривень, які були зараховані на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 13.12.2018 о 21 годині 31 хвилині, за допомогою банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Зеленодольськ, проспект Незалежності, 15 та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , здійснив зняття вищевказаних грошових коштів у сумі 1000 гривень, після чого ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, маючи єдиний злочинний умисел 14.12.2018 о 13 годині 20 хвилин за допомогою банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Зеленодольськ, проспект Незалежності, 15 та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , здійснив зняття вищевказанах грошових коштів у сумі 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 заволодів чужим майном та з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2800 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_5 , 14 грудня 2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходився за адресою: АДРЕСА_1 де проживає раніше йому знайомий ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживанням довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою ОСОБА_5 14.12.2018, приблизно о 20 годині 00 хвилин, повторно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання під вигаданим приводом необхідності здійснення особистих банківських операцій, використовуючи довірливі відносини попросив у ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , тим самим ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману щодо своїх істинних намірів, запевнивши у їх правомірності.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи впевненим в істинних намірах ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .. Після чого ОСОБА_5 за їх допомогою відкрив на ім`я потерпілого онлай-кредит в ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» рахунок № НОМЕР_3 на суму 1000 гривень, які були зараховані на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .. Після чого ОСОБА_5 14.12.2018 о 20 годині 58 хвилин, за допомогою банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Зеленодольськ, проспект Незалежності, 15, та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 здійснив зняття вищевказаних грошових коштів у сумі 1100 гривень тим самим заволодівши ними, після чого з місця вчинення злочину зник спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1100 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 , 17 грудня 2018 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає раніше йому знайомий ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному місці у останнього виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживанням довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою ОСОБА_5 17.12.2018, приблизно о 21 годині 00 хвилин, повторно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання під вигаданим приводом необхідності здійснення особистих банківських операцій, використовуючи довірливі відносини попросив у ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , тим самим ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману щодо своїх істинних намірів, запевнивши у їх правомірності.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи впевненим в істинних намірах ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 за їх допомогою відкрив на ім`я потерпілого онлай-кредит в ТОВ «Авентус Україна» рахунок № НОМЕР_4 на суму 1700 гривень, які були зараховані на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .. Після чого ОСОБА_5 17.12.2018 о 21 годині 59 хвилин, за допомогою банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Зеленодольськ, проспект Незалежності, 15, та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 здійснив зняття вищевказаних грошових коштів у сумі 1650 гривень тим самим заволодівши ними, після чого з місця вчинення злочину зник обернувши викрадене на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1650 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 , 18 грудня 2018 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходився за адресою: АДРЕСА_1 де проживає раніше йому знайомий ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному місці у останнього виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживанням довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою ОСОБА_5 18.12.2018, приблизно о 21:30 год., повторно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання під вигаданим приводом необхідності здійснення особистих банківських операцій, використовуючи довірливі відносини ОСОБА_6 попросив передати йому мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , тим самим ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману щодо своїх істинних намірів, запевнивши у їх правомірності.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи впевненим в істинних намірах ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 за їх допомогою відкрив на ім`я потерпілого онлай-кредит в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» рахунок № НОМЕР_5 на суму 2500 гривень, які були зараховані на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .. Після чого ОСОБА_5 18.12.2018 о 22 годині 03 хвилині, за допомогою банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Зеленодольськ, проспект Незалежності, 15, та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 здійснив зняття вищевказаних грошових коштів у сумі 1000 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії, маючи єдиний злочинний умисел ОСОБА_5 19.12.2018 о 08 годині 01 хвилин за допомогою банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Зеленодольськ, проспект Незалежності 15, та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 здійснив зняття грошових коштів у сумі 1500 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 заволодів чужим майном та з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2500 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вивчивши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , заслухавши їх доводи, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та його право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, останній не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього з вказаних підстав, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, посилаючись на те, що з дня події минули строки притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно зі статтями 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням своєї вини у вчиненні злочину.

Тобто, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Натомість, такою умовою є згода обвинуваченого.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 листопада 2019 року у справі 566/554/16-к, від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к, у справі № 552/5595/18 провадження № 51-5289км19.

Крім того, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України та закриття кримінального провадження, права та інтереси осіб, які вважають себе потерпілими від кримінального правопорушення можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду, у разі доведеності складу цивільно-правового порушення.

Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к та 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к.

Відповідно до вимог ч.1, 2 статті 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з вимогами статті 49 КК України, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні шляхом опитування обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що діяння, які поставлені в провину останньому, містить ознаки кримінального правопорушення, а сааме за ч.2 ст.190 КК України за ознаками " заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно ".

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що заволодів чужим майном, шляхом зловживанням довірою.

Згідно з статтею 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України ( в редакції, чинній на момент вчинення інкримінованих дій) передбачає покарання : штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України ( в редакції, чинній на момент вирішення клопотанння) передбачає покарання: штраф від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років..

За змістом частини 3 статті 12 КК України в чинній редакції, злочин за ч.2 ст. 190 КК є нетяжким.

За змістом частини 3 статті 12 КК України в редакції, чинній на момент вчинення злочину, злочин за ч.2. ст. 190 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд зазначає, що визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Частиною першою статті 49 КК встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України в чинній редакції, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Аналогічні строки і встановлені у статті 49 КК України, чинній на момент вчинення діянь, які охоплюють об"єктивну сторону ч. 2 ст. 190 КК України.

Строк давності, з урахуванням встановлених фактичних обставин, сплинув (по кожному епізоду шахрайства): 14 грудня 2023 року, 15 грудня 2023 року, 18 грудня 2023 року та 19 грудня 2023 року.

Після 19 грудня 2018 року за матеріалами справи не встановлено обставин, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Отже строк давності за вчинені злочинні дії сплинув 19 грудня 2023 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених статтею 49 КК України та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до нетяжких злочинів, з дня їх вчинення минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

Потерпілим цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз в кримінальному провадженні відсутні. Крім того, процесуальні витрати відносяться за рахунок держави, оскільки якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова ОП ККС від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21).

Питання про речові докази, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11,44, 49 КК України, ст.ст. 100, 114,115,129,174,217,219,284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 290,291,295,369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 05 січня 2019 року за №0000045 - задовольнити.

На підставі статті 49 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 190 КК України у зв`язку з закінченням строку давності .

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05 січня 2019 року за №0000045 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за частиною 2 статті 190 КК України - закрити у зв`язку з закінченням строку давності (ст. 49 КК України).

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази: копії документів оформлення кредитних договорів, а саме: Кредитний договір № 1727096 від 13.12.2018 року «Алекскредит» на 4 аркушах, кредитний договір «Швидкозайм» на 2 аркушах, кредитний договір № 7361421 від 14.12.2018 ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» на 11 аркушах, кредитний договір № 488630 від 17.12.2018 ТОВ «Авентус Україна» на 7 аркушах, кредитний договір № 888687865 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на 4 аркушах, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

Речові докази:оптичний диск CD-R Verbatim 700 MB 52х 80min- з вмістом файлових документів (по руху коштів) за карткою/рахунком АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 належної ОСОБА_6 який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000045 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №171/515/19, провадження №1-кп/210/242/24.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14 лютого 2024 року та проголошено 14 лютого 2024 року о 08 год. 50 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Суддя: ОСОБА_1