Справа № 507/2333/23
Провадження № 1-кс/507/1052/2023
УХВАЛА
В С Т А Н О В И В :
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
09.12.2023 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст.194 КК України.
З метою фіксації слідів кримінального правопорушення, слідчим було проведено освідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та у останнього здійснено змиви з лівої та правої рук на марлеві тампони просочені етиловим спиртом та під час освідування змив з правої руки ОСОБА_6 упаковано до поліетиленового сейф-пакету з логотипом НПУ з індивідуальним номером EXPT0204730 та змив з лівої руки ОСОБА_6 упаковано до поліетиленового сейф-пакету з логотипом НПУ з індивідуальним номером EXPT0204729.
Виходячи з того, що тимчасово вилучені об`єкти мають значення речових доказів по матеріалам даного кримінального провадження, а також є ризики його втрати, знищення чи пошкодження, що негативно вплине на хід досудового розслідування, тому слідчий просив накласти на них арешт.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі, за наявними матеріалами, подане клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
В розумінні ст. 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження технічними засобами не здійснюється.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує
сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,
конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначені речі, відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та в подальшому підлягатимуть експертному дослідженню, тому з метою забезпечення їх збереження, необхідно накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1