Справа № 646/2272/23
№ провадження 1-кп/646/356/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного 04.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурором через систему «Електронний суд» з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні ним особливо тяжкого злочину та реальність зазначених ризиків, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки строк дії попередньої ухвали суду спливає 22.10.2023.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 засобами підсистеми «Електронний суд» до суду подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, яке обґрунтовано тим, що ризики, на які посилається прокурор є недоведеними та такими, що втратили свою актуальність. Загроза переховування від суду, на думку сторони захисту, відсутня, оскільки на момент взяття під варту ОСОБА_3 був офіційно працевлаштований, має власне житло та на утриманні трьох малолітніх дітей; раніше не судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває. Більш того, ОСОБА_3 покинув місто Куп`янськ через місяць після його звільнення як внутрішньо перемішена особа разом зі своєї родиною та дітьми, номер телефону не змінював, офіційно працював та не переховувався, постійно перебував на території України. Щодо ризику можливого тиску на потерпілих чи свідків, зазначає, що свідки сторони обвинувачення майже всі допитані у суді, жоден з допитаних свідків не вказував, що саме ОСОБА_3 причетний до загибелі його дружини, більш того свідки сторони обвинувачення повністю підтвердили версію та покази обвинуваченого. Таким чином, ніякого сенсу впливати на свідків задля зміни показів в майбутньому не має.

Крім того, вказує на те, що, ознайомившись доказами наданими стороною обвинувачення, показами допитаних у судових засіданнях свідків вважає, що викладені у обвинувальному акті формулювання обвинувачення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на припущеннях, та є помилковими, таке обвинувачення є необґрунтованим, безпідставним та незаконним.

При вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу просить врахувати, що мати ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , яка після затримання обвинуваченого, опікується дітьми ОСОБА_3 , 09.10.2023 зламала ногу та зараз перебуває на тривалому лікуванні, у зв`язку з чим фактично не в змозі доглядати своїх онуків та потребує допомоги, а у разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт ОСОБА_3 зможе постійно проживати та працювати, здійснюючи догляд за своїми дітьми, які вже тривалий час позбавлені батьківської опіки та утримувати родину.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку дії тримання ОСОБА_3 під вартою, у задоволенні клопотання сторони захисту просив відмовити з огляду на його безпідставність.

Обвинувачений та захисник підтримали доводи, викладені у клопотання про зміну запобіжного заходу, та просили застосувати домашній арешт. Клопотання прокурора вважали необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

З`ясувавши позиції сторони обвинувачення та сторони захисту, суд, з урахуванням обставин справи, тяжкості пред`явленого обвинувачення, особи обвинуваченого, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.05.2023 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому було продовдено та строк дії останньої ухвали спливає 22.10.2023.

Судом при вирішенні питання про необхідність продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлена наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на свідків; реальна можливість переховування обвинуваченого від суду.

При наданні оцінки зазначеним в клопотанні ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з того, що ОСОБА_3 нині обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Саме усвідомлення обвинуваченим можливості настання вказаних вкрай несприятливих для нього наслідків може спонукати його до втечі та переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У суду відсутні відомості, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність.

Наразі, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст.ст. 23, 94 КПК України суд приймає до уваги, що жоден доказ не має наперед встановленої сили та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому вбачає реальним існування заявлених прокурором ризиків, які на даний час продовжують існувати, оскільки судовий розгляд кримінального провадження та дослідження доказів тривають, у зв`язку з чим не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж раніше обраний, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, не можуть їм запобігти.

Крім того, на думку суду, факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу не може безперечно свідчити про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованованого йому діяння і особи обвинуваченого та є приводом до такої істотної зміни обставин, щоб виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що жоден із свідків прямо не вказав на обвинуваченого, як особу, причетну до смерті потерпілої, оскільки оцінка показань свідків буде надана судом у сукупності з іншими доказами під час ухвалення вироку. Висловлене бажання та намір догляду за дітьми, на думку суду, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, пов`язаного фактичного з домашнім насильством та нехтуванням сімейними цінностями, не є переконливим та щирим. Крім того суд вважає, за необхідне попередити або мінімізувати дітей від трагічних та негативних спогадів від втрати матері. Позитивна характеристика, офіційне працевлаштування та хвороба матері не можуть слугувати достатніми стримуючими факторами, які забезпечать належну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого, а обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід, враховуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та відмову у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 11.12.2023 включно.

У задоволенні клооптання сторони захисту відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині застосованого запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1