Справа № 530/1087/23
Номер провадження 1-кп/530/13/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2024 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в місті Зіньків, Полтавської області кримінальне провадження №0000114 від 22.05.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жахнівка, Тиврівського району, Вінницької області та житель АДРЕСА_1 (зареєстрований в АДРЕСА_2 ), українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, раніше не судимого,-

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.05.2023 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на узбіччі автодороги Н12 «Суми-Полтава» поблизу с.Карабазівка, Полтавського району, Полтавської області, на ґрунті неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно завдав останньому не менше п`яти ударів кулаками обох рук в обличчя та в область грудної клітки, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, крововиливів в білочну оболонку очей з обох сторін, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, забиття грудної клітки зліва, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №172 від 25.05.2023 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, за обставин, зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 16 травня минулого року 2023 він та його тесть їхали на автомобілі забрати тещу із похорону у селі Карабазівка , не доїхавши до села , на узбіччі побачили , що теща ОСОБА_7 лежить на узбіччі , а біля неї якийсь чоловік нагнувся, велосипед тещі лежав поруч, ОСОБА_4 не розібрався , вважав, що той чоловік наніс якісь тілесні ушкодження його тещі , вискочив з автомобіля та відштовхнув спочатку чоловіка , а той почав лаятись і він наніс чоловікові десь близько п`яти ударів кулаками в його обличчя . Пояснив, що хотів відшкодувати шкоду потерпілому , але той не хоче з ним спілкуватись . У скоєному щиросердечно розкаюється, що не розібрався , оскільки як з`ясувалось теща упала з велосипеда , а той чоловік надавав їй допомогу , просить суд суворо його не карати, призначити йому покарання у виді штрафу , оскільки він працює не офіційно , також проживає із цивільною дружиною та утримує худобу , штраф знайде кошти та сплатить .

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином , в попередньому засідання йому роз`яснені права та можливість подати цивільний позов, але він не скористався своїм правом , ніяких заяв та клопотань не надав., тому суд вирішив провести судове засідання за його відсутності.

Захисник ОСОБА_5 просив суд призначити мінімальне покарання посилаючись на обставини справи, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, прохав взяти до уваги, що його підзахисний раніше не судимий , має позитивну характеристику та відсутність обтяжуючих обставин.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вона підтверджується: матеріалами кримінального провадження , які були досліджені в судовому засіданні та характеризуючими документами .

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та документи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого .

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчиненив кримінальний проступок передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом з цим, при призначенні покарання суд також враховує і наступне. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевикладене, при призначенні обвинуваченому міри покарання судом враховується те, що злочин вчинений ним відноситься до кримінальних проступків. Його негативне ставлення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують покарання: визнання вини , щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обтяжуючих обставин. Те, що обвинувачений раніше не судимий, має позитивну характеристику , у лікаря нарколога та психіатра не перебуває , повідомив, що хоча офіційно не працює має можливість за рахунок того , що працює за цивільно -правовими договорами та утримання домашнього господарства понести покарання у вигляді штрафу та сплатити його тому на переконання суду основне покарання йому слід призначити у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розімірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп..

До вступу цього вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Зіньківський районний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1