Справа № 626/3332/23
Провадження № 1-кп/626/452/2023
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

27 листопада 2023 року Красноградський районний суд Харківської області

у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді кримінальне провадження за № 0000742 від 21.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Волошкове, Зіньківського району, Полтавської області, українця, громадянина України, який має неповну базову середню освіту, неодружений, не працюючий, без постійного місця проживання, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 28.06.1991 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.1 ст.215-3, ч.1 ст.215-3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 14.09.1994 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 20.06.1995 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.206 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 05.06.1996 звільнений умовно-достроково відповідно рішення Жданівського міського суду Донецької області, невідбута частина покарання 3 місяці 26 днів;

- 28.06.1991 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.1 ст.215-3, ч.1 ст.215-3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 14.09.1994 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 20.06.1995 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.206 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 05.06.1996 звільнений умовно-достроково відповідно до рішення Жданівського міського суду Донецької області, невідбута частина покарання 3 місяці 26 днів;

- 27.02.1997 Карлівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81, ст.42 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 05.11.1998 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 02.06.1999 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.89, ч.2 ст.140, ч.1 ст.140, ч.1 ст.145, ч.3 ст.193 КК України до 6 років позбавлення волі, 12.03.2005 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 24.02.2006 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, 17.02.2009 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 17.06.2009 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 24.11.2010 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 22.05.2012 Кегичівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 03.09.2014 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 17.04.2015 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, 10.04.2018 звільнений по відбуттю строку покарання,

- 17.05.2019 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 02.11.2022 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ст. 395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2023, близько 16:00 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи із прямим умислом, направленим на таємне викрадення майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введений на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно, протиправно, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку проник на територію домоволодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом виставлення шибки вікна проник до житлового будинку. Перебуваючи в будинку за вказаною адресою намагався викрасти, поклавши до полімерного пакету: подовжувач завдовжки 1 м. на три розетки без маркування, вартістю 85 грн., 2 (дві) банки фарби акрилової для стін та стелі «SniezkaEko», об`ємом по 1 л. кожна, вартістю 214 грн., світильник настінний «Solar sensor walllight», вартістю 99 грн., цифровий ефірний приймач «T2 Strong» моделі «ТБВЧ SRT 8502», вартістю 440 грн., цифровий ефірний приймач «TIGER T2 IP TV», вартістю 370 грн., а також пульт від телевізора без маркування, вартістю якого встановити не виявилось можливим та які належать потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому із викраденим майном ОСОБА_4 намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення (злочину), перелізши через паркан, який загороджував територію домоволодіння, при цьому останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, не залежних від його волі, так як його дії в цей момент були припинені потерпілою ОСОБА_6 , яка викрила ОСОБА_4 на місці вчинення злочину, чим міг заподіяти матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1 208 грн.

Тобто ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, з проникненням в житло, в умовах воєнного стану.

Окрім того, 13.04.2023 Красноградським районним судом Харківської області на підставі п. «в» ст. 3, ст.ст. 4, 5, 6, 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» № 264/94 ВР від 01 грудня 1994, стосовно ОСОБА_4 , було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік з обмеженнями та правилами, а саме: прибувати до Красноградського РВП ГУНП в Харківській області для реєстрації 1 раз на місяць, заборонено виїзд за межі Красноградського району без повідомлення Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, заборонено відвідувати місця де алкогольні напої продаються на розлив та заборонено залишати місце проживання в проміжок часу з 22:00 по 06:00 без відома працівників поліції ГУНП в Харківській області.

Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений під підпис з переліком встановлених відносно нього ухвалою суду обмежень та правил, наслідками їх порушень, діючи умисно, порушуючи встановлені відносно нього зобов`язання повідомляти Красноградський районний відділ поліції ГУНП в Харківській області про зміну свого місця проживання та заборону виїздити за межі Красноградського району Харківської області з будь-яких питань без відповідного дозволу органу поліції, який здійснює адміністративний нагляд, з 16.08.2023 року змінив своє місце проживання не повідомивши про це Красноградський районний відділ поліції, та з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно виїхав за межі Красноградського району Харківської області та протягом часу з 16.08.2023 року по 12.10.2023, ухиляючись від встановленого відносно нього адміністративного нагляду, проживав за межами м. Красноград Харківської області.

Тобто ОСОБА_4 самовільне залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обвинувачений винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив таке.

21 липня 2023 року, близько 16:00 год, через хвіртку зайшов на територію домоволодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом виставлення шибки вікна проник до житлового будинку. Перебуваючи в будинку з метою крадіжки поклав до полімерного пакету: подовжувач завдовжки 1 м. на три розетки без маркування, 2 (дві) банки фарби акрилової для стін та стелі об`ємом по 1 л. кожна, світильник настінний, цифровий ефірний приймач, цифровий ефірний приймач, а також пульт від телевізора без маркування. Потім вийшов із будинку та перезіз з викраденим через паркан, але був викритий власницею будинку.

Крім того, 13.04.2023 рішенням суду встановлено йому адміністративний нагляд терміном на 1 рік з обмеженнями та правилами: прибувати до Красноградського РВП ГУНП в Харківській області для реєстрації 1 раз на місяць, заборонено виїзд за межі Красноградського району без повідомлення Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, заборонено відвідувати місця де алкогольні напої продаються на розлив та заборонено залишати місце проживання в проміжок часу з 22:00 по 06:00 без відома працівників поліції ГУНП в Харківській області.

Однак, він з 16.08.2023 року змінив своє місце проживання не повідомивши про це Красноградський районний відділ поліції та самовільно виїхав за межі Красноградського району Харківської області та протягом часу з 16.08.2023 по 12.10.2023 року , проживав за межами м. Красноград Харківської області, а саме в с.Волошкове, Зіньківського району, Полтавської області.

В скоєному щиро кається, просить призначити мінімальний строк покарання, а при можливості застосувати ст. ст. 69, 75 КК України.

Прокурор просив застосувати ч.3 ст. 349 КПК України та допитати тільки обвинуваченого, а інші докази вважав досліджувати недоцільним, так як обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 згідно заяв також не заперечувала проти застосування ч.3 ст. 349 КПК України та просила розглянути кримінальне провадження у її відсутність.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 погодилися з думкою прокурора.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши письмові дані про його особу, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна с проникненням у житло, повторно, вчинене в умовах воєнного стану та за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого та встановлено, що він є громадянином України, раніше неодноразово судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, постійного місця проживання не має.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення за ч.4 ст. 185 та 395 КК України віднесено відповідно до тяжких та не тяжких злочинів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе із застосування ч.1 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України, так як обвинувачений неодноразово судимий, на шлях виправлення не стає, постійного місця проживання не має.

Крім того, ч.2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, з у рахуванням вищенаведеної мети покарання, суд вважає, що звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що в умовах воєнного стану є не припустимим.

Таким чином, вищенаведені аргументи унеможливлюють виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Речові докази необхідно залишити потерпілій.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Прокурор з метою виконання вироку суду просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили..

Відповідно до п.2, ч.4 ст. 374 КПК України, суд в резолютивній частині обвинувального вироку повинен прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, тобто вирішити питання відносно запобіжного заходу.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК).

Відповідно до статті 5 Конвенції нікого не може бути позбавлено свободи, окрім законного ув`язнення особи після засудження її компетентним судом. Європейський суд з прав людини у рішенні «Руслан Яковенко проти України» (яке набуло статусу остаточного 04 вересня 2015 року, заява № 5425/11) зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

Таким чином, з метою забезпечення виконання вироку суду, як складової кримінального провадження, з урахуванням ризику переховування обвинуваченого від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання, йому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України та ст. 395 КК України та призначити таке покарання:

-за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-за ст. 395 КК України у виді арешту на строк два місяці.

За правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно йому призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Строк покарання засудженому рахувати з моменту його фактичного затримання , а саме з 12 жовтня 2023 року з 12:15 годин.

Речові докази залишити у власності та користуванні потерпілої ОСОБА_6 та скасувати арешт на них, який накладений ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 04.08.2023 року.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Харківський апеляційний суд області через Красноградський районний суд.

Суддя