ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 00001039, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, яка не навчається, не працює, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено їй покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Судом вирішено питання речових доказів.

Цим вироком ОСОБА_6 визнана винною за наступних обставин.

28 червня 2023 року приблизно о 14 годині 00 хвилин неповнолітня ОСОБА_6 знаходилася поблизу магазину «Продукти», розташованого по вул. Самарській, 133, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де зустріла раніше знайому ОСОБА_10 .

Неповнолітня ОСОБА_6 побачила в руці ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Redmi Note 9» модель М2003J15SS, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , блакитного кольору у силіконовому чохлі, з сім-карткою мобільного оператора «Kyivstar», після чого у ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій умисел, 28 червня 2023 року приблизно о 14 годині 05 хвилин, перебуваючи поблизу магазину «Продукти», розташованого по вул. Самарській, 133, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, неповнолітня ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , попросила у останньої мобільний телефон марки «Redmi Note 9», блакитного кольору у силіконовому чохлі, з сім-карткою мобільного оператора «Kyivstar», під приводом здійснити телефонний дзвінок, проте, неповнолітня ОСОБА_6 заздалегідь розуміла, що повертати вказаний мобільний телефон вона не має наміру, тим самим ввела в оману ОСОБА_10 , яка не підозрювала про протиправний намір неповнолітньої ОСОБА_6 , передала останній свій мобільний телефон.

Після чого, неповнолітня ОСОБА_6 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, розмовляючи по мобільному телефону, почала відходити від ОСОБА_10 , та впевнившись, що ОСОБА_10 не спостерігає за її діями, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Redmi Note 9» модель М2003J15SS, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , блакитного кольору вартістю 1 942,00 грн., у силіконовому чохлі вартістю 105,00 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Kyivstar», вартість якої в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, які належать потерпілій ОСОБА_10 , покинула місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 2 047,00 грн.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

В апеляції:

- прокурор просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та змінити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України з 200 годин громадських робіт на покарання у виді 120 годин громадських робіт із застосуванням ст. 69 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 100 КК України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин.

Призначаючи покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, суд першої інстанції не врахував особливостей призначення покарання неповнолітнім, передбачені ст. 100 КК України.

Проте, зважаючи, що санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає громадські роботи на строк від 200 до 240 годин та положеннями кримінального закону передбачена можливість призначення покарання нижче від найнижчої межі лише шляхом застосування ст. 69 КК України, то враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, - беззастережне визнання вини, вчинення кримінального правопорушення вперше та у неповнолітньому віці, за відсутності обтяжуючих обставин, прокурор вважає, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню неповнолітньої ОСОБА_6 та попередженню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч. 1 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

Обвинувачена ОСОБА_6 про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, однак остання до судового засідання не з`явилася. За наведених обставин, відсутність обвинуваченої, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не є перешкодою для проведення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку захисника, який також не заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація її дій не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченій покарання, є такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, згідно вироку, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено їй покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 100 КК України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час.

Встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, на момент ухвалення оскаржуваного вироку, остання була неповнолітньою.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції не врахував особливостей призначення покарання неповнолітнім, та дійшов помилкового висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 саме такого розміру покарання у виді громадських робіт.

За наведених вище обставин, зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме беззастережне визнання вини та вчинення кримінального правопорушення вперше та у неповнолітньому віці, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає за можливе визначити неповнолітній ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, оскільки саме такий вид та розмір покарання відповідатиме особі обвинуваченої, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення останньої, сприятиме перевихованню та попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 1 ч. 1 ст. 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду підлягає зміні, що не є погіршенням становища обвинуваченої, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 00001039, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 1 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4