У Х В А Л А

09 листопада 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002671 від 01 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. губкінський тюменської області рф, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, неодноразово судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , необхідність в чому аргументована наступним.

СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002671 від 01 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлені органами досудового розслідування день та час, між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншим невстановленими органами досудового розслідування особами виник злочинний умисел на здійснення пошкодження, шляхом підпалу автомобіля AUDI модель Q7, д. н. з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та яким фактично користується ОСОБА_9 .

З метою реалізації спільного злочинного умислу, 31 жовтня 2023 року, о 21 год 45 хв, ОСОБА_7 , надав вказівку невстановленій особі, встановити місце розташування вказаного автомобіля. На виконання вказівки ОСОБА_7 місцезнаходження автомобіля AUDI модель Q7, д. н. з. НОМЕР_1 , було встановлено, він знаходився поблизу будинку № 63 в м. Кременчук, пров. Героїв Маріуполя, що юуло повідомлено невстановленою особою ОСОБА_7 .

В подальшому, 31 жовтня 2023 року, о 22 год 36 хв, ОСОБА_7 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 надав вказівку ОСОБА_6 здійснити підпал вказаного автомобіля, після чого змінити одяг та деякий час переховуватися за місцем мешкання невстановленої органами досудового розслідування особи.

В свою чергу, ОСОБА_6 цього ж дня, близько 23 год 20 хв, реалізуючи спільний злочинний умисел, з метою конспірації на виконання вказівки ОСОБА_7 , через службу таксі «Bolt» викликав автомобіль до будинку АДРЕСА_3 .

Приїхавши на місце, ОСОБА_6 та невстановлена органами досудового розслідування особа, з метою конспірації своїх дій, на виконання вказівки ОСОБА_7 , пішки прийшли до місця проживання ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленої невідомої речовини, здійснили підпал автомобіля AUDI модель Q7, д. н. з. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_8 , чим завдали останній матеріального збитку на суму 15 400 доларів США, що згідно з курсом НБУ, станом на 01 листопада 2023 року становить 558 730 грн.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 08 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших підозрюваних в кримінальному провадженні, знищити або сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 208 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з мотивів, наведених у ньому. Вказав, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які надав суду, зокрема: протоколом огляду місця події від 01 листопада 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 03 листопада 2023 року; протоколом за результатами проведення оперативно-технічного заходу обстеження публічно недоступних місць від 06 листопада 2023 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 06 листопада 2023 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 07 листопада 2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 листопада 2023 року; речовими доказами у кримінальному провадженні, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання з мотивів, наведених прокурором.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання та просив не застосовувати щодо нього найсуворіший запобіжний захід, вказавши, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має та виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, наголосивши на його неналежному оформленні стороною обвинувачення. Поставив під сумнів обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри. Вказав, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2023 року в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України щодо останнього обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, умов якого ОСОБА_6 не порушував, а тому, на йому думку, вказане свідчить про відсутність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. Крім того, зазначив, що визначений в клопотанні розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 08 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2023 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В той же день, о 13 год 10 хв, ОСОБА_6 було затримано.

09 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Проаналізувавши надані прокурором докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Така позиція узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», в яких наголошено на тому, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об?єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтованої підозри» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред?явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов?язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Таким чином, при вирішенні питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, що може бути підставою для застосування запобіжного заходу, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявість достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя критично оцінює посилання захисника на відсутність вказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не порушував умов обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, так як відсутність порушень умов запобіжного заходу, обраного в іншому кримінальному провадженні, на переконання суду, завідомо не спростовує існування ризиків в даному кримінальному провадженні, так як для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій. Ризиком в контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років і який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, підозрюваний може вчиняти дії з метою переховування від органів досудового розслідування та суду для уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також погоджується з твердженнями сторони обвинувачення про наявність ризику незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , а також інших підозрюваних у справі, так як він обізнаний із місцем їх проживання, внаслідок чого останні можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань, а також ризику знищити, сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не знайдено весь одяг, в який були одягнуті особи, які безпосередньо вчинили підпал, не знайдено речовину, за допомогою якої здійснили підпал автомобіля, про які останньому достовірно відомо. Крім того, наразі органом досудового розслідування не встановлене повне коло осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, з якими ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може оговорити захисну позицію.

З огляду на викладене приймаються до уваги й доводи прокурора, що в разі обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що безумовно перешкодить проведенню повного та об`єктивного досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів також враховує, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; його вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в нього постійного місця роботи або навчання , репутацію та майновий ста н.

Беручи до уваги сукупність наведених фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Такі обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому підлягає постійному візуальному контролю; особиста порука не може бути застосована, так як на адресу СУ ГУНП в Полтавській області та Полтавської обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 матиме можливість впливати на потерпілу, свідків, а також іншого підозрюваного в кримінальному провадженні, з огляду на те, що з останнім вони мешкають за однією адресою; заставу неможливо застосувати, так як слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Названі захисником підозрюваного допущені стороною обвинувачення процесуальні порушення при оформленні матеріалів клопотання не виключають наявності обґрунтованої підозри і жодним чином не спростовують доведених ризиків, а тому не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого, з огляду на те, що вичерпний перелік таких підстав визначений статтею 194 КПК України.

Отже, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, на які вказують слідчий та прокурор, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому слідчий суддя враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За змістом положень ч. 4 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави слідчим суддею необхідно враховувати обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стану підозрюваного, інші дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Європейський суд з прав людини вказав, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22 тарвня 2018 року, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року, заява № 12050/04, § 78).

Виходячи із встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього процесуальні обов`язки. Водночас розмір застави не має бути очевидно непомірним для підозрюваного, що матиме наслідком неможливість виконання його умов та фактично призведе до подальшого безальтернативного ув`язнення.

При визначенні розміру застави слідчий суддя приймає до уваги фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, спричинення внаслідок його скоєння матеріального збитку потерпілій на суму 558 730 грн, встановлені ризики, характеристику і майновий стан підозрюваного, його соціальні зв`язки, наявність на утриманні батька, який потребує стороннього догляду та приходить до висновку що застава у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що запропонований слідчим в клопотанні та підтриманий прокурором в судовому засіданні розмір застави в розмірі 208 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 558 272 грн, співвідноситься із встановленими слідчим суддею ризиками, не є завідомо непомірним для підозрюваного та разом з покладеними на нього на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України процесуальними обов`язками, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме існуючим ризикам.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 13 год 10 хв 08 листопада 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 06 січня 2024 року, 13 год 10 хв.

Визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах 208 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 558 272 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області , ЗКПО 26304855, р/р U A0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім?я, по-батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов?язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з м. Кременчук Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз?яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув?язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув?язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, підозрюваний зобов?язаний виконувати покладені на нього обов?язки, пов?язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв?язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10 листопада 2023 року о 16 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1