Провадження №1-кп/521/1950/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 28.07.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска, Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого та непрацездатних (неповнолітніх) осіб на утриманні не маючого, без інвалідності, до затримання неофіційно працюючого вантажником на ринку «Привоз», без місця реєстрації та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (оренда), в силу ст. 89 КК України не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска, Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого та маючого малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , без інвалідності, до затримання неофіційно працюючого вантажником на ринку «Привоз», без місця реєстрації та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (оренда), раніше судимого, а саме:

- 28.06.2023 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, з 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», строк дії якого неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, а на момент вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення - Указом Президента України від 01.05.2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3057-IX від 02.05.2023 року, яким строк дії воєнного стану продовжено з 20.05.2023 року строком на 90 діб, а саме до 18 серпня 2023 року.

Так, у невстановлені час та місці, рідні брати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 переслідуючи ціль незаконного збагачення, вступили у злочинну змову, яка полягала у вчиненні майнового злочину, а саме відкритого викрадення чужого майна на території м. Одеси.

У зв`язку з цим, останні визначили пізній час для вчинення кримінального правопорушення та обрали для цього Серединський сквер у м. Одесі.

Так, 27.07.2023 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прибули до Серединського скверу у м. Одесі, де побачили раніше їм незнайому ОСОБА_9 , яка проходила повз сквер та прямувала до вулиці Середній у м. Одесі.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з метою вчинення відкритого викрадення належного потерпілій ОСОБА_9 майна, а саме жіночої сумки, яка знаходилась у правій руці останньої, та цінного майна, що наявно в ній, вирішили, використовуючи фактор раптовості, підбігти ззаду до потерпілої та, розподіливши між собою ролі таким чином, що ОСОБА_5 підбіжить до ОСОБА_9 з лівого боку від потерпілої та штовхне в плече останньої, тим самим відверне увагу ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 в цей час буде перебувати з правого боку та ривком вирве сумку потерпілої.

Далі, 27.07.2023 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи мету наживи та самозбагачення, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, відповідно до розподілених ролей, підбігли ззаду до потерпілої ОСОБА_9 , яка на той час йшла вздовж будинку АДРЕСА_2 , спілкуючись по мобільному телефону, та у цей час, ОСОБА_5 , діючи повторно, правим плечем штовхнув потерпілу у ліве плече, чим відволік її увагу, а ОСОБА_6 , шляхом ривку, вирвав з правої руки у останньої належну їй жіночу сумку з надписом «Fendi», яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, в якій знаходилися: гаманець зі шкірозамінника коричневого кольору, подвійного складання, з відділеннями для банківських карток, візитниць, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи, 100 гривень 00 копійок, із грошовими коштами у розмірі 5 500 гривень 00 копійок, банківськими картками АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , та візиткою «Ігроленд» № , синього кольору, всередині, навушники Apple AirPods Pro 3, з чохлом фіолетового кольору, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи, 3 000 гривень, Power Bank рожевого кольору марки «Remax» 20 W, із зарядним дротом біло-чорного кольору, вартістю 478 гривень 00 копійок, срібний підвісок 925 проби, вагою 1,72 г, виробник ПП «Ювелірний завод «Золотий вік», виготовлений в Україні 13.06.2019 року, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи, 52 гривні 01 копійка, зв`язка ключів у кількості 2 шт. та з трьома магнітами на ній.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 9 130 гривень 01 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю та надав показання, які співвідносяться з формулюванням обвинувачення, викладеному у обвинувальному акті, а саме те, що 27.07.2023 року у вечірню пору доби, близько 22 години, він з братом ОСОБА_10 та знайомим на ім`я ОСОБА_11 йшли до парку неподалік їх дому (Молдованка, м. Одеса). Біля парку вони побачили раніше незнайому їм дівчину, яка йшла по вулиці Середній, що в м. Одесі та з мобільного телефону вела трансляцію в соціальній мережі «Тік-ток». Він погодився на пропозицію свого брата, ОСОБА_12 , та вони вирішили заволодіти сумкою потерпілої з корисливих мотивів, розуміючи, що на території України діє воєнний стан. Так, відповідно до домовленості ОСОБА_13 штовхнув потерпілу, а він в цей момент вирвав з її рук сумку, після чого вони залишили місце вчинення кримінального правопорушення. Знайомий на ім`я ОСОБА_11 не був задіяний у їх змові та лише перебував в той вечір разом з ними, тобто став свідком їх дій. Викрадене майно розділили між собою, кількість та вартість викраденого майна не оскаржує. Кваліфікацію своїх дій не оспорює, зазначив, що майнову шкоду потерпілій відшкодовано, у вчиненому щиро кається, вибачається та просить не призначати занадто суворого покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю та надав показання, які співвідносяться з формулюванням обвинувачення, викладеному у обвинувальному акті, а саме те, що у період воєнного стану, 27.07.2023 року у вечірню пору доби, близько 22 години, він з братом ОСОБА_14 та знайомим на ім`я ОСОБА_11 біля парку побачили раніше незнайому їм дівчину, яка йшла по вулиці Середній, що в м. Одесі та розмовляла по мобільному телефону. У нього з братом виник злочинний умисел на викрадення майна потерпілої. Він запропонував, а його брат ОСОБА_15 погодився на його пропозицію. Згідно розподілених ролей з братом, він штовхнув потерпілу, а його брат ОСОБА_16 вирвав з рук в потерпілої її сумку. Викрадене майно розділили між собою, кількість та вартість викраденого майна не оскаржує. Кваліфікацію своїх дій не оспорює, викрадене майно повернуто потерпілій, у вчиненому щиро кається, просить не призначати занадто суворого покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за її відсутністю, будь-яких моральних чи матеріальних претензій до обвинувачених не має, матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі, цивільний позов не заявляє, на призначенні суворого покарання не наполягає.

Прокурор під час судового розгляду просила обмежитись допитом обвинувачених і дослідженням доказів, що характеризують їх особу та, відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинувачених, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачені підтвердили, що саме вони за викладених в обвинувальному акті обставин вчинили кримінальне правопорушення. Показання обвинувачених є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Зважаючи на викладене, суд кваліфікує дії обвинувачених, а саме:

- ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

- ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу ОСОБА_6 , його вік (22 роки) та соціальне положення (неодружений та відомостей про наявність неповнолітніх осіб на утриманні не надано); стан здоров`я (відсутність відомостей про наявність інвалідності чи тяжких хронічних захворювань); те, що особа працездатна та до затримання працювала, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває та в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей; відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення та добровільне відшкодування потерпілій завданої шкоди, відсутність претензій будь-якого характеру з боку потерпілої; відношення до вчиненого, що запевнило суд в готовності ОСОБА_6 до виправлення та його готовність нести відповідальність за це; відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових (інших) кримінальних правопорушень, враховуючи позицію прокурора в судових дебатах, яка вважала можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, а також те, що потерпіла не зверталась до суду з проханням призначити обвинуваченому суворого покарання, суд, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, дійового каяття, вважає, що наявні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 , положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу ОСОБА_5 , його вік (22 роки) та соціальне положення (одружений та має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ); стан здоров`я (відсутність відомостей про наявність інвалідності чи тяжких хронічних захворювань); те, що особа працездатна та до затримання працювала, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення та добровільне відшкодування потерпілій завданої шкоди, відсутність претензій будь-якого характеру з боку потерпілої; відношення до вчиненого, що запевнило суд в готовності ОСОБА_6 до виправлення та його готовність нести відповідальність за це; відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових (інших) кримінальних правопорушень, враховуючи позицію потерпілої, яка не зверталась до суду з проханням призначити обвинуваченому ОСОБА_5 суворого покарання, з урахуванням особи винного та дійового каяття, суд погоджується з думкою прокурора в судових дебатах, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявні підстави для застосування щодо нього положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Поряд з цим, оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у даному провадженні у період іспитового строку, призначеного вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.06.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, суд призначає остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків з дотриманням вимог ч. 1 ст. 71 КК України. Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України суд не вбачає.

В рамках даного кримінального провадження, відповідно до протоколів затримання, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були затримані 28.07.2023 року та в подальшому ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2023 року відносно них обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, які було продовжено в передбаченому КПК України порядку.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_6 (у випадку скасування звільнення від відбування покарання та направлення його відбувати призначене покарання у виді позбавлення волі) у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування за цим кримінальним провадженням та судового провадження за період з 28.07.2023 року по 23.11.2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 та приймаючи до уваги призначене йому покарання, суд вважає за необхідне змінити до набрання вироком законної сили обраний відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти з Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» негайно.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування за цим кримінальним провадженням та судового провадження за період з 28.07.2023 року по день набрання цим вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 та приймаючи до уваги призначене йому покарання, суд вважає, що обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін, як гарантію виконання вироку суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Документально підтвердженні судові витрати у даному кримінальному провадженні на загальну суму 320 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, отже арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 року, підлягають скасуванню.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.06.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України, та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі за сукупністю вироків, обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили залишити без змін. Запобіжний захід у виді тримання під вартою припиняє свою дію після набрання вироком суду законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення у даному провадженні, а саме період з 28.07.2023 року до дня набрання цим вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавленню волі.

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили змінити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання та негайно звільнити його з-під варти з Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, та зобов`язати:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- прибувати до суду за першою вимогою.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, у разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді позбавлення волі за даним вироком, у строк відбуття покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення у даному провадженні, а саме період з 28.07.2023 року до 23.11.2023 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавленню волі.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рівних частинах витрати на залучення експерта у даному провадженні на загальну суму 320 (триста двадцять) гривень, тобто по 160 (сто шістдесят) гривень з кожного.

Арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 року - скасувати.

Речові докази, відповідно до постанов слідчого від 29.07.2023 року, 30.07.2023 року, 01.08.2023 року, а саме:

- добровільно видані ОСОБА_18 : грошові кошти у сумі 905 гривень, а саме купюру номіналом 500 гривень, з номером ФД8071139, купюру номіналом 200 гривень, з номером ПБ5687556, купюру номіналом 100 гривень, з номером УЗ39713460, купюри номіналом 20 гривень, в кількості 4 шт., з номерами ТЕ3344217, ЕЕ9630300, ЄА3218760, ЕИ9977785, купюри номіналом 10 гривень, в кількості 2 шт., з номерами ЦБ4209932, ЦА3824690, купюру номіналом 5 гривень, з номером МЖ2239724, які запаковано до сейф пакету PSP2188391 (згідно квитанції №001571 зберігаються в камері схову ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області); вилучені у ОСОБА_5 : грошові кошти номіналом 500 гривень, в кількості 4 купюри, загальною сумою 2 000 гривень, з серійними номерами: ЄД0221938, ВЖ6261391, ЄЕ4454320, ВД3796673, які запаковано до сейф пакету PSP2188391 (згідно квитанції №001571 зберігаються в камері схову ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області); добровільно виданий ОСОБА_18 . powerbank рожевого кольору, марки «Remax», із зарядним дротом білого та чорного кольорів, які запаковано до сейф пакету PSP2296354 (зберігаються в камері схову ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, квитанція 001481); вилучені у ОСОБА_6 : банківську картку з номером НОМЕР_3 , банківську картку з номером НОМЕР_2 , з написом «€», банківську картку з номером НОМЕР_1 , з написом «$», грошові кошти номіналом 500 гривень з номерами: ВА4499426, Ф32792133, СЖ6359627, Ф36917975, ЗЗ4869031 на суму 2500 гривень, запаковано до сейф пакету PSP1204142 (згідно квитанції №001571 зберігаються в камері схову ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області); навушники Apple AirPods білого кольору в чохлі фіолетового кольору, гаманець коричневого кольору, виріб у вигляді лопатки сріблястого кольору з биркою № 85, два ключа скріпленні металевим кільцем; візитку «Ігроленд» синього кольору, з номером , запаковано до сейф пакету WAR1106909 (зберігаються в камері схову ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, квитанція 001481) повернути потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- вилучені у ОСОБА_6 кофту червоного кольору, з наявними написами білого кольору, шорти чорного кольору зі знаком бренду «Nike» білого кольору, кросівки чорного та білого кольорів, які запаковано до сейф пакету PSP4134081(зберігаються в камері схову ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, квитанція 001481) повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно ОСОБА_6 підлягає негайному виконанню.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та надсилається обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя ОСОБА_1