Справа № 301/3433/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження, що внесене 22.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000531 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, солдата 2 відділення спеціального призначення 3 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , знаходячись на військовій службі в АДРЕСА_2 в середині серпня 2023 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, знайшов штик-ніж з позначеннями НОМЕР_2 «РВ BADOM 2019» з чохлом чорного кольору, який зберіг собі для подальшого користування.

У подальшому, 22 вересня 2023 року, близько 00.30 год., солдат ОСОБА_4 , перебуваючи у відпустці, керуючи транспортним засобом «Мерседес А 170» номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись в с. Дубрівка Хустського району Закарпатської області, був зупинений працівниками відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, де в ході поверхневого огляду транспортного засобу на задньому сидінні автомобіля, працівниками поліції, було виявлено холодну зброю штик-ніж з позначеннями НОМЕР_2 «РВ BADOM 2019» з чохлом чорного кольору, який солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, всупереч Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р, без передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, маючи реальну можливість для здачі у передбачений законом спосіб вищевказаної холодної зброї, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, здійснював транспортування (носіння) в автомобілі «Мерседес А 170» номерний знак НОМЕР_3 , до моменту виявлення та подальшого вилучення 22.09.2023 працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 носив холодну зброю, без передбаченого законом дозволу, тим самим вчинивши дії, передбачені ч.2 статтею 263 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статтею 263 КК України, визнав повністю, суду показав, що в середині серпня 2023 року, знайшов штик-ніж з чохлом, який зберігав собі для подальшого користування. Потім 22 вересня 2023 року перебуваючи у відпустці, керуючи транспортним засобом «Мерседес А 170» в с. Дубрівка Хустського району, його зупинили працівниками поліції та знайшли на задньому сидінні автомобіля, штик-ніж з чохлом, щиро розкаявся у вчиненому та просив застосувати до нього мінімальну міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , і дають змогу вирішити долю речових доказів та судових витрат.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

носіння ОСОБА_4 холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 263 КК України;

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі встановлена судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій ч. 2 статті 263 КК України, у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимості на момент вчинення кримінального правопорушення, те, що вину визнав, особу обвинуваченого, його молодий вік, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 956,00 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- штик ніж на якому наявний надпис NB 22725 «РВ BADOM 2019» з чохлом чорного кольору, після набрання вироком законної сили знищити.

- DVD-R диск на якому наявний відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора із записом за 22.09.2023 із фіксуванням події зупинки автомобіля марки «Мерседес А 170» номерний знак НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження;

- автомобіль марки «Мерседес А 170» номерний знак НОМЕР_3 передано на відповідальне зберігання на арешт майданчик ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили по вернути власнику ОСОБА_4 .

Арешт накладений на вказані речові докази скасувати відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 956,00 грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іршавський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1