У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за №000213, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2024 року прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 подано до суду клопотання у кримінальному провадженні за №000213, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просить накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на земельну ділянку з кадастровим номером :50:002:0119, площею 0,0792 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно поданої до суду заяви ОСОБА_7 від ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 помер, а спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером :50:002:0119 являється ОСОБА_7 . Клопотання слідчого ОСОБА_7 просить розглянути у її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального №0000213, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданих витягів стало те, що: «14.05.2003 року завідуюча відділу землекористування Ужгородської міської ради, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у супереч вимог частини 3 статті 142 Земельного кодексу України №2768-1, редакція від 26.04.2003 згідно якої припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки та п. 1.1., 1.2, 3.8, 3.22, 3.29 положення про відділ Землекористування Ужгородської міської ради, сприйняла інформацію, викладеному у листі в.о. директора Ужгородської міської ради ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» від 10.04.2003 року за №1-105 як відмову від користування земельною ділянкою площею 95,364 га на вул. Собранецька, 145 у м. Ужгород, яка була надана у користування ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» рішенням 32 сесії 3 скликання Ужгородської міської ради від 27.06.2001 року та на засіданні 16 сесії 4 скликання Ужгородської міської ради доповіла присутнім депутатам про те, що ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» добровільно відмовився від користування земельною ділянкою площею 95,364 га на АДРЕСА_1 у зв`язку з чим на сесії було прийнято рішення про припинення права користування земельною ділянкою площею 95,364 га ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на вул. Собранецька, 145 м. Ужгород. У подальшому з вилученої в ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» земельної ділянки площею 74,4338 га рішенням сесії Ужгородської міської ради №946 від 18.12.2008 року надано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд».

12.12.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме: у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №358292397 від 13.12.2023 року вбачається, що земельна ділянка з присвоєним кадастровим номером :50:002:0119, площею 0,0792 га, відомості за вказаним параметрами відсутні.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №4222734, земельна ділянка з кадастровим номером :50:002:0119, площею 0,0792 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

З поданої до суду заяви ОСОБА_7 від 10.01.2024 вбачається, що ОСОБА_5 помер.

12.12.2023 року постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_9 земельну ділянку з присвоєним кадастровим номером :50:002:0119, площею 0,0792 га, визнано речовим доказам та приєднано до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 12.12.2023/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :50:002:0119, площею 0,0792 га.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :50:002:0119, площею 0,0792 га, із забороною відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10