Дата документу 31.08.2023 Справа № 323/797/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/797/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/335/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився с. Новополтавка, Чернігівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 21 липня 1977 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 23 січня 1978 року по амністії;

2) 14 червня 1978 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 81 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 15 травня 1981 року за відбуттям покарання;

3) 20 лютого 1991 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 141 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 14 грудня 1993 року за відбуттям покарання;

4) 14 лютого 1995 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст. 222 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. Звільнений 26 серпня 1995 року за відбуттям покарання;

5) 22 жовтня 1997 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 144, ч.3 ст. 198-2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна. 25 лютого 1998 року ухвалою Запорізького обласного суду вирок змінено, засуджено за ст.ст. 198, 106 ч.2, 144 ч.2, 42 до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнився 06 листопада 1999 року за відбуттям покарання;

6) 19 грудня 2001 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 141, 198-2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. 20 листопада 2002 року постановою Апеляційного суду Запорізької області вирок скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд. 06 червня 2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 190, 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений 04 липня 2005 року умовно-достроково на 1 місяць 9 днів;

7) 23 грудня 2008 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 189, ч.2 ст. 289, 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна. Звільнений 11 жовтня 2012 року умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 29 днів;

8) 28 жовтня 2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 190, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців з конфіскацією майна; 28 березня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області вирок скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд. 24 жовтня 2018 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст. 187, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 11 років 11 місяців; виправданий за ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 190 КК України. Звільнений 29 жовтня 2018 року за відбуттям покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 03 листопада 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.187 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишено до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 21 січня 2020 року по день набрання вироком законної сили.

Арешт майна, накладений на пальто сірого кольору, брюки темного кольору та взуття чорного кольору лаковане, які були вилучені в підозрюваного ОСОБА_6 під час його затримання 21 січня 2020 року в порядку ст. 208 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 січня 2020 року, скасовано.

Арешт майна, накладений на грошові кошти в сумі 6500 гривень купюрами по 500 гривень та 3200 гривень купюрами по 200 гривень, грошові кошти в сумі 1800 гривень купюрами по 200 гривень, мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі чорного кольору, вилучені з особистих речей підозрюваного ОСОБА_6 під час огляду місця події 21 січня 2020 року; грошові кошти в сумі 220 гривень купюрами по 200 гривень та 20 гривень, вилучені з особистих речей підозрюваного ОСОБА_10 під час огляду місця події 21 січня 2020 року; грошові кошти в сумі 872 гривні різними купюрами, вилучені з особистих речей підозрюваного, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, під час огляду місця події 21 січня 2020 року; розкладний однопредметний ніж, виявлений біля задньої частини автомобіля марки «ВАЗ 2108» червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дві в`язаних чорних шапки, тюбетейка, мобільний телефон «NOTE 3», ніж складний, одну пару галош, дерев`яний предмет, скотч, кутошліфувальну машинку (набір), канат, дві рації, металевий чайник, ліхтар налобний, комплект з трьох чохлів з усіх сидінь автомобіля, вилучені 21 січня 2020 року під час огляду автомобіля марки «ВАЗ 2108» червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль марки «ВАЗ 2108» червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_11 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 січня 2020 року, скасовано.

Арешт майна, накладений на запальничку «ВіС» червоного кольору та мобільний телефон «Nokia RM-1136» з батареєю В1-5СВ, які були вилучені 21 січня 2020 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 січня 2020 року, скасовано.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 187 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції був допитаний потерпілий ОСОБА_12 , який пояснив, що в ніч з 19 на 20 січня 2020 року після того, як ліг спати почув стук у вікно. Підвівшись та підійшовши до вікна, запитав «Хто?», двері не відкрив та сказав, що викличе поліцію, пішовши взяти телефон. Цього часу йому вибили двері та в будинок зайшли три особи, двоє з яких присутні в залі судового засідання. Який на них був одяг не пам`ятає. Його схопив «неруський», поклали на підлогу та почали бити, ОСОБА_6 бив та питав «Де гроші, давай долари», а ОСОБА_13 обшукував будинок. Його декілька разів ударили по тулубу, скільки точно разів не пам`ятає.

Також потерпілий пояснив, що в нього у будинку були грошові кошти купюрами по 500, 200, 20 та 10 грн. Загальна сума коштів була 20000 грн, вони були сховані в різних місцях; 12000 грн, які йому дав фермер за пай та окремо 2 пенсії по 3270 грн, з яких він відклав на газ. Коли його почали бити він сказав, де лежать гроші. Потім його підняли, на вулицю його вивів «неруський» він вирвався та побіг до сусідів. Жодного автомобіля не бачив, звуку автомобіля не чув, світла фар також не бачив.

Свідки, які є сусідами потерпілого ОСОБА_12 , у судовому засіданні також повідомили, що будь - якого автомобіля не бачили та не чули.

Крім того, на питання сторони захисту, потерпілий не міг точно пояснити яку суму коштів в нього викрали.

В судовому засіданні було оглянуто грошові кошти, які прокурор дістав зі своєї кишені та передав суду для огляду. Жодним процесуальним документом вилучення грошових коштів не було оформлено, в протоколі огляду місця події від 21 січня 2020 року в м. Пологи на АЗС вказано, які кошти вилучено та до яких пакетів упаковано. Згодом грошові кошти в сумі 12 592, 00 грн було передано на зберігання потерпілому. Хоча за обвинувальним актом обвинуваченим інкримінується викрадення 11 200, 00 грн.

Під час огляду речових доказів - грошових коштів, в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано жодного процесуального документу на підтвердження того, що саме ці вилучені кошти під час огляду місця події від 21 лютого 2020 року на АЗС в м. Пологи були передані потерпілому на зберігання, а згодом були знову передані прокурору для огляду в суді першої інстанції під час дослідження доказів. А ні протоколу огляду, а ні пакетів (конвертів), в які ці кошти були упаковані тощо - ні суду, ні стороні захисту не надавались.

Стороною обвинувачення не доведено, що під час дослідження речових доказів в суді першої інстанції, а саме - грошових коштів, було оглянуто саме вилучені грошові кошти з місця події і що саме ці кошти належать потерпілому.

Цим обставинам судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

Щодо протоколу огляду місця події від 21 січня 2020 року на АЗС в м.Пологи, захисник зазначає таке.

Під час вказаної слідчої дії було порушено вимоги ст.237 КПК України.

Так, зокрема в протоколі цієї слідчої дії зазначено, що під час його складання велась відеозйомка та в судовому засіданні було оглянуто цей запис. Однак, при перегляді відеозапису видно, що відеозйомка велась не з початку. Натомість на відеозапису видно, що стоять чоловіки в кайданках та перед ними на тротуарі лежать якісь речі та гроші. У кого саме і що саме було вилучено - не відомо.

З відеозапису видно лише ретельний огляд автомобіля.

Під час цієї слідчої дії, ані затриманим особам, ані понятим не були роз`яснені їх права та обв`язки, не було повідомлено про причину затримання.

Також з відеозапису цієї слідчої дії не видно, що саме було вилучено у «затриманих осіб». Так, з відео вбачається, що стоять люди і перед ними на землі лежать грошові кошти, однак неможливо розгледіти та зрозуміти в якій сумі та якими купюрами. Крім того, не зрозуміло взагалі у кого саме було вилучено ці кошти.

Цим обставинам судом першої інстанції не надано належної оцінки.

Також, під час розгляду справи в суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_14 , який пояснив, що вживає канабінол та перебуває на обліку з діагнозом «Психічний розлад». А під час слідчого експерименту - говорив лише те, що йому повідомили працівники поліції. Оскільки він єдиний з чотирьох затриманих осіб - перебуває в статусі свідка в даному кримінальному провадженні. Хоча також був зі всіма в автомобілі.

Також, під час розгляду справи в суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_15 , який пояснив що до нього 20 січня 2020 року увечері приїздив ОСОБА_6 і він зайняв йому грошей. Свідок фактично підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_6 про його фактичне місцезнаходження вечорі 20 січня 2020 року в той час, коли невідомі особи вчиняли напад на потерпілого ОСОБА_12 .

Щодо експертиз, які наявні в матеріалах справи вбачається лише те, що потерпілому дійсно було нанесено тілесні ушкодження, і те, що кров потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_6 є однаковою.

Ці експертизи не підтверджують того, що саме обвинуваченим ОСОБА_6 було вчинено інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Захисник вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатньо доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 187 КК України.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України, стороною обвинувачення надано не було.

Пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.3 ст. 187 КК України, на думку захисника, не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини обвинуваченого слід тлумачити на його користь.

Згідно з вироком суду, 20 січня 2020 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, маючи умисел направлений на напад з метою заволодіння чужими майном поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, зайшли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_12 , де шляхом злому вхідних дверей проникли до приміщення будинку. Виконуючи свою роль та діючи на досягнення злочинного результату із застосуванням насильницьких дій, які є небезпечними для життя та здоров`я особи по відношенню до потерпілого, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, схопила ОСОБА_12 обома руками зі шию та почала її стискати, після чого, нанесла удар по тулубу, від якого останній впав на живіт, а ОСОБА_6 діючи в межах спільного злочинного умислу завдав декілька ударів ногами в область тулуба ОСОБА_12 , спричинивши множинні синці забійні поверхневі ранки, садно обличчя та синці обличчя та тулубу, поверхневі різані ранки 2 та 3-го пальця правої кисті. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №14 від 27 лютого 2020 року, синець тулубу кваліфікується як легке тілесне ушкодження, рани кисті кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я менш як 21 доба. При цьому, останні вимагали грошові кошти у потерпілого, чим подолали опір та волю останнього. Усвідомлюючи, що потерпілий не матиме змоги чинити будь-який опір, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, почав обшукувати приміщення будинку, де в одній із кімнат заволодів грошовими коштами в сумі 11 200 грн, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, та ОСОБА_6 вивели з приміщення будинку потерпілого ОСОБА_12 на подвір`я, де останній самостійно звільнившись від вчинення зазначених насильницьких дій, покинув територію свого домоволодіння, направившись до сусіднього будинку аби повідомити до поліції про вчинений злочин.

Надалі, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду, разом із ОСОБА_6 та особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, покинули місце вчинення кримінального правопорушення з отриманими незаконним шляхом грошовими коштами та в подальшому були затримані співробітниками поліції із зазначеним майном.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікував за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження зазначених вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час розгляду провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, суду пояснив, що в січні 2020 року він був у м. Мелітополь. Діти вирішили винаймати квартиру в м. Запоріжжя, та не вистачало 9000,00 грн. Він зателефонував в с. Семенівка до свого знайомого ОСОБА_15 та попросив позичити грошей, на що останній погодився. 20 січня 2020 року приблизно о 20-00 годині він, ОСОБА_16 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, приїхали з м. Запоріжжя до м.Пологи до особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, щоб поїхати в с. Семенівку та позичити гроші. Він попросив останнього поїхати з ними та показати дорогу, оскільки був в с. Семенівка всього пару разів та погано орієнтувався на місцевості. Приблизно о 21-30 годині вони доїхали до с. Семенівка. Він, та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, вийшли з машини. ОСОБА_16 залишився в машині. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, розмовляв по телефону, особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, стало зле та він відійшов. Підійшов ОСОБА_17 та всі привіталися, після чого вони вдвох пішли до ОСОБА_18 до будинку. Коли зайшли до будинку, гроші вже лежали на столі у веранді у сумі 12000 грн, звичайними купюрами номіналом по 500 та по 200 грн та декілька купюр було в зеленці. Він написав розписку про отримання коштів та вони поїхали. Коли поверталися, щоб завести особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, до м. Пологи в машині закінчилось пальне. Попутна машина дотягла їх до заправки, вони заправились бензином, але їм треба було заправитись газом. Вони поїхали до іншої заправки, де їх затримали працівники поліції, обшукали та привезли до відділення поліції, після обіду прийшли захисники.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_6 вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, при викладених у вироку суду обставинах повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 19 на 20 січня 2020 року після того, як він ліг спати, почув стук у вікно. Підвівшись та підійшовши до вікна, запитав: «Хто?», двері не відкрив та сказав, що викличе поліцію, пішовши взяти телефон. Цього часу йому вибили двері та в будинок зайшли три особи, двоє з яких присутні в залі судового засідання. Який на них був одяг не пам`ятає. Його схопив «неруський», поклали на підлогу та почали бити, ОСОБА_6 бив та питав: «Де гроші, давай долари», а особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, обшукувала будинок. Його декілька разів ударили по тулубу, скільки точно разів не пам`ятає.

Також потерпілий пояснив, що в нього у будинку були грошові кошти купюрами по 500, 200, 20 та 10 грн. Загальна сума коштів була 20000 грн, вони були сховані в різних місцях: 12000 грн, які йому дав фермер за пай та окремо 2 пенсії по 3270 грн, з яких він відклав на газ. Коли його почали бити він сказав де лежать гроші. Потім його підняли, на вулицю його вивів «неруський» він вирвався та побіг до сусідів.

Жодних предметів у нападників він не бачив, проте коли прибіг до сусідів побачив, що в нього порізані пальці. Після чого його сусід ОСОБА_19 викликав поліцію, а його дружина надала йому одяг.

Окрім показань потерпілого, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Так, свідок ОСОБА_20 , яка є сусідкою потерпілого, в судовому засіданні пояснила, що точної дати вона не пам`ятає, однак того вечора близько 23-00 години вона дивилась фільм в навушниках, тому не чула ні гавкіт собаки, ні шуму машин. Потім хтось почав стукати у вікно, і коли вона та її чоловік відкрили двері, то побачила сусіда ОСОБА_12 , який був лише у спідній білизні та куртці. Вона посадила його у коридорі та він почав кричати, щоб вона викликала поліцію, тому що його пограбували - хтось постукав до нього, потім йому вирвали двері, почали його бити, поваливши на підлогу, забрали гроші та пішли, а він прибіг до них. На потерпілому були тілесні ушкодження, на руці синяки та забій на спині, а потім з`ясувалось, що в нього поламані ребра. Казав, що нападники були в масках. Також пояснила, що ОСОБА_12 92 роки, а відстань між їхніми будинками приблизно 20 метрів. Також потерпілий вказав, що в нього вкрали гроші, які він відклав на газ та отримав за пай сестри.

Свідок ОСОБА_21 , який є чоловіком свідка ОСОБА_20 та сусідом потерпілого, надав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_20 пояснивши, що саме він викликав поліцію. Того вечора приблизно о 23-00 годині чув гавкіт собаки.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що 20 січня 2020 року заступив на чергування та перебував у складі патруля разом з ОСОБА_23 . Під час патрулювання на планшет, що використовується в роботі, прийшло повідомлення - орієнтування щодо розбійного нападу на особу похилого віку в с.Мала Токмачка, орієнтування на авто червоного кольору, 3 особи. По вул.Магістральній в м.Пологи вони виявили автомобіль, про що доповіли начальнику. Отримали команду спостерігати, оскільки не було відомо, хто в авто та чи вказані особи озброєні, очікували коли під`їдуть оперативні співробітники. Автомобіль рухався з траси, що веде з м.Оріхова, вели його до заправки. В авто знаходилось 4 особи. При затриманні та складанні документів присутні не були оскільки надійшов інший виклик.

Свідок ОСОБА_23 старший лейтенант поліції, інспектор, в судовому засіданні надав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_24 , заступник начальника відділу поліції, начальник СКП, в судовому засіданні пояснив, що 20 січня 2020 року близько 23.00 годині був телефонний дзвінок з Оріхівського РВ з повідомлення про розбійний напад в с. Мала Токмачка. Він надав вказівку щодо інформації, яка була отримана про авто ВАЗ - 2108, червоного кольору та цифри з реєстраційного номеру автомобіля. Вказана інформація була доведена до всіх найближчих райвідділів та чергових постів. Хто дзвонив з приводу орієнтування він не пам`ятає. Через 15-20 хвилин йому зателефонував черговий ОСОБА_23 та повідомив про виявлення даного авто. Він сказав нічого не робити та слідувати за авто. Потім він разом із заступником ОСОБА_25 прослідували на газову заправку, де він та ОСОБА_25 затримували ОСОБА_13 , а наряд РПП - ОСОБА_6 . Після затримання викликали слідчо-оперативну групу та з м. Оріхів приїхали працівники. Він процесуальні документи не складав, жодних заперечень чи зауважень від затриманих не надходило, агресії не виявляли.

Свідок ОСОБА_25 капітан поліції, оперуповноважений, в судовому засіданні пояснив, що 20 січня 2020 року в нічний час надійшло орієнтування щодо розбійного нападу на особу похилого віку в с. Мала Токмачка Оріхівського району, підозрюється 3 особи на авто червоного кольору, ВАЗ -2108. З часом надійшло повідомлення, що було помічено дане авто на автозаправці. Він та ОСОБА_24 начальник СКП поїхали до заправки, де вказані особи були затримані. Жодних зауважень від затриманих не чув. Про орієнтування, що надійшло з чергової частини його повідомив ОСОБА_24 начальник СКП.

Свідок ОСОБА_26 , який приймав участь в якості понятого при огляді місця події від 21 січня 2020 року, в судовому засіданні пояснив, що був запрошений в якості понятого працівниками поліції. На заправці була машина, троє чоловіків та працівники поліції, які проводили огляд автомобіля та осіб. Чи здійснювалась зйомка працівниками поліції не пам`ятає. Скільки було коштів не пам`ятає. Речі діставали при ньому, гроші діставали з кишені. Чи клали затриманих на землю він не бачив. У кого були вилучені кошти не пам`ятає. Коштів було 200 грн, скільки ще було, не пам`ятає. Слідча дія проводилась за його участі, він нікуди не відходив, протокол складався, він підписав, зауважень та заперечень до протоколу не висловлював. Затримані не заперечували проти дій працівників поліції.

Свідок ОСОБА_27 , який також приймав участь в якості понятого при огляду місця події від 21 січня 2020 року, в судовому засіданні пояснив, що його запросили працівники поліції бути понятим. Вони прийшли на заправку, там було 4 особи. У грузина небагато грошей. У ОСОБА_6 був «прес» грошей. Потім оглянули машину, у багажнику були болгарка, штани, 2 радіостанції та речі. Речі були вилучені працівниками поліції у осіб з карманів. ОСОБА_28 був одягнений в куртку, «грузин» був у капюшоні. Гроші перераховували на багажнику, жодних слідів на них не було. Протягом всіх слідчих дій затримані стояли біля АЗС. Затримані нічого не пояснювали. Слідчим було складено протокол, який він прочитав та підписав. В протоколі було все відображено, зауважень не було. Права та обов`язки йому роз`яснювали.

Свідок ОСОБА_14 , зазначив, що обвинуваченого ОСОБА_6 знає з липня 2019 року, ОСОБА_13 бачив декілька разів, потерпілого не знає. Повідомив, що 19 січня 2020 року ввечері йому зателефонував ОСОБА_6 та попросив приїхати вранці після Хрещення на гаражі, що розташовані в м.Запоріжжя. Наступного дня він під`їхав до гаражів, де були крім ОСОБА_6 ще люди. Вони чекали особу, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, який з часом приїхав на авто ВАЗ -2108 червоного кольору. ОСОБА_6 сказав йому сідати за кермо. Він сів за кермо та ОСОБА_6 запропонував поїхали до м.Пологи, тому що особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, запросив його на шашлик. В магазині по дорозі купили горілки. Він показував дорогу на м. Пологи, де вони приїхали до вказаної особи, дружина якого накрила на стіл. ОСОБА_6 та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, розмовляли, щодо поїздки до діда, випивали та сперечались: їхати чи не їхати. Потім вони вирішили їхати, він пішов з ними. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, сів за кермо, на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_6 , ззаду сів він та особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, який показував дорогу, поки він спав на задньому сидінні. Машина зупинилася навпроти кладовища. Коли він прокинувся в машині нікого не було. Він змерз та вийшов покурити. Завів авто, прогрів та виключив. Хвилин через 10-15 прийшли особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, через хвилину - ОСОБА_28 та вони поїхали. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, була за кермом, а він знову заснув. Прокинувся, коли скінчилось пальне, вони поїхали на заправку. На заправці купив пачку «Парламент» та воду. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, казав, що за ними поліція, авто доштовхали до наступної заправки. Під`їхала поліція та затримала їх, відкрили двері та всіх витягли з машини. При цьому працівники поліції пояснили, що скоєний розбійний напад, і він зрозумів, хто це зробив. Він пояснив працівникам поліції, що особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, показував дорогу, а він весь час сидів в автомобілі.

Також свідок пояснив, що коли вони вирушали від особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, грошей в них не було, а коли їхали назад у ОСОБА_29 були гроші, оскільки він розраховувався з хлопцями, які буксирували їх авто, надавши їм 200 грн.

На запитання сторони захисту вказаний свідок повідомив, що вживає канабінол та перебуває на обліку з діагнозом «Психічний розлад», на підтвердження чого свідок доказів не надав.

Суд першої інстанції послався також на такі письмові докази:

- протокол слідчого експерименту від 23 січня 2020 року, згідно з яким було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_12 шляхом відтворення обстановки та обставин подій, які відбувались за місцем мешкання останнього. Відеозапис та протокол проведення слідчого експерименту були досліджені в судовому засіданні (т.1. а.п. 220-230);

- висновок судово-медичної експертизи № 14 від 27 лютого 2020 року, згідно з яким при огляді ОСОБА_12 були виявлені множинні синці, забійні поверхневі ранки, садно обличчя та синці обличчя та тулубу; поверхневі різані ранки 2 та 3-го пальців правої кисті. Садна, забійні ранки та синці утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів, індивідуальні характеристики яких в ушкодженнях не відобразилися; різані ранки від дії предмету, який мав ріжучі характеристики, в термін, що не суперечить зазначеному ОСОБА_12 та в медичній документації. За даними медичної документації, при обстеженні 21 січня 2020 року було діагностовано: струс головного мозку, але об`єктивний неврологічний стан експерту не наданий та в динаміці ОСОБА_12 не оглянутий, що не дає можливості визначитись з наявністю чи відсутністю струсу головного мозку, так само як і визначитись зі ступенем тяжкості ушкоджень голови. За даними медичної документації «свіжих» ушкоджень кісток грудної клітки не виявлено, тому синець тулубу кваліфікується як легке тілесне ушкодження (згідно п.2.5.5 '"Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» за наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року).

Рани кисті кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, менш, як 21 доба (згідно з п.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» за наказом №6 Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року).

Морфологічні ознаки ушкоджень свідчать про утворення їх в один і той же час або в короткий проміжок часу, що не дозволяє визначитись з їх послідовністю.

При огляді ОСОБА_12 виявлені сліди не менш шести травматичних впливів. Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 міг перебувати в будь-якому положенні. Не виключається утворення ушкоджень за обставин та при умовах, які зазначив ОСОБА_12 (т.1, а.п. 194-196).

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 січня 2020 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_12 впізнав особу під №2 ( ОСОБА_6 ), як особу, яка здійснила на нього напад та завдала йому тілесних ушкоджень (т.1, а.п. 186-189);

- протокол огляду місця події від 21 січня 2020 року, згідно з яким у присутності понятих було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_3 за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_12 , де стався розбійний напад, та вилучено два марлеві тампони зі змивами (т.1, а.п. 132-153). Ухвалою слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 січня 2020 року на підставі ст.ст. 233, 234 КПК України, наданий дозвіл на проведення огляду вказаного домоволодіння (т.1, а.п. 231-232);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 511 від 06 лютого 2020 року, відповідно до якого рідка кров потерпілого ОСОБА_12 , 1928 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.1, а.п. 210-211);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 512 від 17 березня 2020 року, відповідно до якого у двох марлевих тампонах зі змивами (об`єкти № 1,2) вилучених за адресою: АДРЕСА_3 , встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, що не виключає її походження від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_12 (т.1, а.п. 201-203), що узгоджується з показаннями потерпілого про нанесення йому тілесних ушкоджень;

- висновок судово-імунологічної експертизи № 515 від 20 березня 2020 року, згідно з яким на куртці ОСОБА_6 (об`єкт №2) встановлена наявність крові людини з домішкою поту та виявлені антигени А, В і Н. Отриманий результат не виключає як змішування крові особи (осіб) групи АВ із супутнім антигеном Н із власним потом, так і змішування крові та поту осіб з різною груповою характеристикою за системою АВ0, в тому числі з кров`ю та (або) потом потерпілого ОСОБА_12 . На куртці ОСОБА_6 (об`єкти № 7, 8, 9) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н. Отриманий результат не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_12 (т.1, а.п. 205-208);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 1610 від 17 травня 2021 року, згідно з яким рідка кров обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н. Згідно з «Висновком експерта» від 20 березня 2020 року №515 «Кров потерпілого ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н». В крові обвинуваченого ОСОБА_6 та в крові потерпілого ОСОБА_12 виявлені однакові групові властивості за ізосерологічною системою АВ0, тобто їх кров має однакові групові характеристики за системою АВ0 і відноситься до одного біологічного виду.

Згідно з висновком експерта від 20 березня 2020 року №515, на пальто ОСОБА_6 , в об`єктах № 7, 8, 9 виявлені групові антигени крові людини за ізосерологічною системою АВ0, які притаманні крові як потерпілого ОСОБА_12 , так і обвинуваченого ОСОБА_6 , що не виключає її походження як від кожного окремо, так і при змішуванні.

В об`єкті № 2 «встановлена наявність крові людини з домішкою поту та виявлені антигени А, В і Н. Отриманий результат не виключає як змішування крові особи (осіб) групи АВ з супутнім антигеном Н із власним потом, так і змішування крові та поту осіб з різною груповою характеристикою за системою АВ0». Походження крові та (або) поту від потерпілого ОСОБА_12 та (або) обвинуваченого ОСОБА_6 не виключається лише у якості домішки (т.3, а.п. 193-195).

- протокол огляду місця події на території АЗС «UPG» за адресою: вул.Магістральна 530/13 м. Пологи Запорізької області, в ході якого було оглянуто автомобіль марки «ВАЗ 2108» червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також осіб, які в ньому знаходилися, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження.

В ході проведення огляду місця події в речах ОСОБА_14 , які він зберігав при собі, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «ZTE» в корпусі чорного кольору.

При цьому ОСОБА_6 та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, були затримані в порядку ст. 208 КПК України.

При огляді затриманих на місці події в речах ОСОБА_6 , які він зберігав при собі, виявлено та вилучено з внутрішньої кишені пальто гроші в сумі 6500 гривень купюрами по 500 гривень та 3200 гривень купюрами по 200 гривень, з кишені брюк вилучено гроші в сумі 1800 гривень купюрами по 200 гривень, з кишені пальто вилучено мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі чорного кольору.

В речах особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, які він зберігав при собі, виявлено та вилучено гроші в сумі 220 гривень купюрами по 200 гривень та 20 гривень.

В речах особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, які він зберігав при собі, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 872 гривні різними купюрами.

Крім того, в ході проведення огляду місця події біля задньої частини вказаного автомобіля виявлено та вилучено розкладний однопредметний ніж.

При огляді салону та багажника автомобіля виявлено та вилучено: дві в`язаних чорних шапки; тюбетейка; мобільний телефон «NOTE 3»; ніж складний; одну пару галош; дерев`яний предмет; скотч; кутошліфувальну машинку (набір); канат; дві рації; металевий чайник; ліхтар налобний; комплект з трьох чохлів з усіх сидінь автомобіля.

Окрім того, при проведеному ОМП вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2108» червоного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля марки «ВАЗ 2108» червоного кольору 1991 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_3 є ОСОБА_11 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . Також встановлено, що фактично вказаний автомобіль перебуває у користуванні особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, (т.1, а.п. 155-172). 22 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області надано дозвіл на проведення огляду вищезазначеного автомобіля.

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 січня 2020 року, відповідно до яких свідок ОСОБА_14 впізнав, зокрема особу під № 2 ( ОСОБА_6 ), як особу, з якою, в т.ч., він в одному автомобілі 20 січня 2020 року приїздив до с.Мала Токмачка Оріхівського району та вказав, що особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, була за кермом автомобіля; ОСОБА_6 сидів на передньому пасажирському сидінні; а особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, на задньому пасажирському сидінні, що узгоджується з його показаннями в судовому засіданні (т.1 а.п. 173-184). Вказані слідчі дії проведені в присутності понятих, протоколи підписані свідком ОСОБА_14 без жодних зауважень.

Крім того, при проведенні слідчого експерименту свідок ОСОБА_14 підтвердив обставини поїздки до с. Мала Токмачка та пояснював, що він зустрівся з ОСОБА_30 в м. Запоріжжя в гаражах на вул. Перемоги, вони чекали на особу, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, яка приїхала на автомобілі ВАЗ 2108 червоного кольору. Потім вони вирушили до м. Пологи куди приїхали приблизно о 20-00 годині до особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, яка є якимось родичем ОСОБА_31 останнього вони сиділи та випивали. ОСОБА_28 , та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, сперечались чи їхати їм на якусь зустріч, чи ні. Їхати вони не збирались, проте передумали та поїхали. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, була за кермом, а особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, показувала дорогу та вказувала, де зупинити автомобіль. Вони зупинились біля кладовища та ОСОБА_6 та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, кудись пішли. При цьому свідок показав напрямок куди вони пішли. Далі він пояснив, що почув, як залаяли собаки. Через 10 хвилин повернулись особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, а ОСОБА_28 йшов за ними та був «скуйовджений». Він подумав, що їх побили. Вони сіли у автомобіль та поїхали до м. Пологи. ОСОБА_6 та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, розмовляли між собою і з їх розмов він зрозумів, що вони побили дідуся. Коли до будинку особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, залишалось приблизно 2 км, в них закінчився бензин і їм довелося штовхати автомобіль до заправки, їм допомогли якісь хлопці, яким дали 200 грн, з цього він зрозумів що в них є гроші. Після чого вони побачили, що за ними їде поліцейська машина та на заправці їх затримали (т.1, а.п. 212-219). Протокол слідчої дії складено в присутності понятих, підписаний свідком ОСОБА_14 без зауважень. В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 вказав, що добровільно приймав участь у слідчому експерименті.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що докази сторони обвинувачення, вказані вище, у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 вищевказаного правопорушення та, водночас спростовують версію сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину.

Так, потерпілий безпосередньо вказав на те, що саме обвинувачений ОСОБА_6 , який був присутній у залі судового засідання, є тією особою, яка в ніч з 19 на 20 січня 2020 року разом з іншими особами вибили двері та зайшли у його будинок, після чого безпосередньо ОСОБА_6 бив його та питав, де гроші та вимагав надати долари, а інша особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, обшукувала будинок. Після чого, потерпілий сказав, де лежать гроші, які, в подальшому, були викрадені зазначеними особами.

Показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , відображеними вище.

Крім того, показання потерпілого повністю узгоджуються з його показаннями, які були надані ним при проведенні слідчого експерименту 23 січня 2020 року, а також з відомостями, які зазначені у висновку судово-медичної експертизи № 14 від 27 лютого 2020 року щодо потерпілого ОСОБА_12 , та в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 січня 2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав особу під № 2 ( ОСОБА_6 ), як особу, яка здійснила на нього напад та завдала йому тілесних ушкоджень.

Також, показання потерпілого ОСОБА_12 щодо нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 узгоджуються з відомостями, які містяться у висновках судово-імунологічних експертиз № 511 від 06 лютого 2020 року, № 512 від 17 березня 2020 року, № 515 від 20 березня 2020 року, № 1610 від 17 травня 2021 року. Зокрема, за результатом проведення вказаних експертиз встановлено, що на двох марлевих тампонах зі змивами, вилучених з місця події злочину, встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_12 ; на куртці ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини з домішкою поту та виявлені антигени А, В і Н, отриманий результат не виключає як змішування крові особи (осіб) групи АВ с супутнім антигеном Н із власним потом, так і змішування крові та поту осіб з різною груповою характеристикою за системою АВ0, в тому числі з кров`ю та (або) потом потерпілого ОСОБА_12 ; на куртці ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, отриманий результат не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_12 ; на пальто ОСОБА_6 виявлені групові антигени крові людини за ізосерологічною системою АВ0, які притаманні крові як потерпілого ОСОБА_12 , так і обвинуваченого ОСОБА_6 , що не виключає її походження як від кожного окремо, так і при змішуванні.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, вказані висновки експертизи не спростовують можливість походження крові на речах обвинуваченого ОСОБА_6 від потерпілого ОСОБА_12 .

Отже, доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що висновками експертів прямо не підтверджено те, що саме обвинувачений ОСОБА_6 вчинив вищевказаний злочин, не є слушними, оскільки ці висновки не є єдиними доказами в справі та оцінювались судом у сукупності з іншими доказами, з якими вони повністю узгоджуються.

Показання свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 узгоджуються між собою та з відомостями з протоколу огляду місця події від 21 січня 2020 року, відповідно до якого на території АЗС за адресою м.Пологи вул. Магістральна, 350 Б, було виявлено автомобіль ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_1 , на якому 20 січня 2020 року, тобто у день коли стався розбійний напад на особу похилого віку в с. Мала Токмачка, пересувались обвинувачений ОСОБА_6 , особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, свідок ОСОБА_14 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження на стадії досудового розслідування.

Під час огляду затриманих на місці події осіб виявлено та вилучено, окрім іншого, з внутрішньої кишені пальто обвинуваченого ОСОБА_6 гроші в сумі 6500 гривень купюрами по 500 гривень та 3200 гривень купюрами по 200 гривень, з кишені брюк вилучено гроші в сумі 1800 гривень купюрами по 200 гривень, з кишені пальто вилучено мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі чорного кольору. В речах, які зберігали при собі особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, виявлено та вилучено гроші в сумі 220 гривень купюрами по 200 гривень та 20 гривень, а також грошові кошти в сумі 872 гривні різними купюрами.

Свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які брали участь в якості понятих при складанні протоколу огляду місця події від 21 січня 2020 року, в судовому засіданні підтвердили обставини, зазначені у даному протоколі, при цьому додали, що у протоколі було відображено все в повному обсязі, зауважень до нього не було. Затримані особи не заперечували проти дій працівників поліції.

Також, обставини встановлені судом, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_14 безпосередньо в судовому засіданні. Зазначений свідок окрім іншого підтвердив, що того дня, коли відбулась подія злочину, він був разом з ОСОБА_6 та особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, та вони розмовляли щодо поїздки до дідуся, випивали та сперечались - їхати чи не їхати. Потім вони вирішили їхати, він пішов з ними. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії досудового розслідування, сіла за кермо, на переднє пасажирське сидіння сів ОСОБА_6 , ззаду сів свідок та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду, яка показувала дорогу, поки він спав на задньому сидінні. Машина зупинилася навпроти кладовища. Коли він прокинувся, в машині нікого не було. Він змерз та вийшов покурити. Завів авто, прогрів та виключив. Хвилин через 10-15 прийшли особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, через хвилину ОСОБА_6 , який був «скуйовджений», та вони поїхали. Він подумав, що їх побили. Вони сіли в автомобіль та поїхали до м. Пологи. ОСОБА_6 та інші, розмовляли між собою і з їх розмов він зрозумів, що вони побили дідуся. Коли до будинку особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження на стадії апеляційного розгляду справи, залишалось приблизно 2 км, в них закінчився бензин і їм довелося штовхати автомобіль до заправки, їм допомогли якісь хлопці, яким дали 200 грн, з цього він зрозумів, що в них є гроші. В подальшому їх було затримано співробітниками поліції на АЗС. При цьому працівники поліції пояснили, що скоєний розбійний напад, і він зрозумів, хто це зробив.

Отже, зміст вироку свідчить про те, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які відповідно до вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та за наслідками розгляду провадження зробив висновки, які фактичним обставинам відповідають.

Водночас, суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з показаннями свідка ОСОБА_15 , зазначивши при цьому, що показання цього свідка зводяться до забезпечення ОСОБА_6 алібі саме 20 січня 2020 року, у конкретний день. При цьому, свідок не пам`ятає в чому був одягнутий ОСОБА_6 , що свідок робив напередодні події злочину та після, на що саме він позичив кошти, в розмірі, який для нього є значним. Крім того, суд встановив, що вказані показання не узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

Колегія суддів, проаналізувавши показання даного свідка у сукупності з показаннями інших учасників провадження, письмові докази у кримінальному провадженні, доходе аналогічного висновку, з огляду на таке.

Так, зі змісту показань свідка ОСОБА_15 , убачається, що він до вищевказаних подій був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 , відповідно, є особою, яка зацікавлена у сприятливому для останнього вирішенні справи.

Окрім того, свідок ОСОБА_15 пояснював, що 20 січня 2020 року він позичив обвинуваченому ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 12000 грн (купюрами по 500 та 100 грн), про що ОСОБА_6 написав розписку та уїхав.

Однак, при огляді затриманих на місці події в речах ОСОБА_6 , які він зберігав при собі, виявлено та вилучено з внутрішньої кишені пальто гроші в сумі 6500 гривень купюрами по 500 гривень та 3200 гривень купюрами по 200 гривень, з кишені брюк вилучено гроші в сумі 1800 гривень купюрами по 200 гривень, з кишені пальто вилучено мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі чорного кольору.

Таким чином, показання даного свідка в цій частині не узгоджуються з матеріалами провадження.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_12 , в його будинку зберігались грошові кошти загалом в сумі 20000 грн, купюрами по 500, 200, 20 та 10 грн, що, в свою чергу, співпадає з вилученими у обвинуваченого купюрами.

В свою чергу показання свідка ОСОБА_15 повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_14 та іншим доказами сторони обвинувачення, вказаними вище.

Окрім того, свідок ОСОБА_15 , впевнено зазначивши, що він пам`ятає як саме 20 січня 2020 року він позичив обвинуваченому грошові кошти, не зміг згадати про інші події того дня, а також напередодні та наступного дня.

Таким чином, виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності показань цього свідка, у зв`язку з чим колегія суддів також ставиться до цих показань критично.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції не надав оцінки тому, що стороною обвинувачення не доведено, що під час дослідження речових доказів в суді першої інстанції, а саме грошових коштів, було оглянуто саме ті грошові кошти, які були вилучені з місця події злочину, і що саме ці кошти належать потерпілому, на думку колегії суддів, не є слушними, оскільки окрім вказаних речових доказів факт заволодіння обвинуваченим грошима потерпілого у вищевказаній сумі підтверджується і іншими доказами, які узгоджуються між собою, в т.ч. і показаннями самого потерпілого, яким не довіряти жодних підстав немає.

Саме вилучення грошових коштів під час затримання обвинуваченого та інших осіб оформлено згідно з кримінальним процесуальним законодавством, зі складенням відповідного протоколу, який підписаний всіма учасниками.

З урахуванням зазначеного, у колегії суддів не виникає сумнівів в тому, що прокурором було надано суду для огляду саме ті грошові кошти, які були вилучені при затриманні причетних до злочину осіб.

Те, що на зберігання потерпілому передано 12 159 грн, а згідно з обвинувальним актом, обвинуваченим інкримінується заволодіння грошима потерпілого в сумі 11 200 грн (на що вказує захисник в апеляційній скарзі), жодним чином не спростовує висунутого обвинувачення і не вказує на його безпідставність.

З протоколу огляду місця події від 21 січня 2020 року, а саме огляду, проведеному на АЗС, убачається, що перед початком огляду учасникам роз`яснено їх права та обов`язки, а тому доводи апеляційної скарги про протилежне є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису проведення вищезазначеної слідчої дії неможливо встановити, у кого саме та що саме вилучалось під час її проведення, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки відеозапис є лише додатком до протоколу огляду, в той час, як у самому протоколі вищезазначеної слідчої дії ці обставини детально викладені та в повному обсязі. При цьому, протокол підписаний його учасниками та будь-яких заперечень чи доповнень від останніх не надходило.

Твердження сторони захисту, в т.ч. і в апеляційній скарзі, про те, що до показань свідка ОСОБА_14 слід поставитись критично, оскільки останній повідомив, що вживає канабінол та перебуває на обліку з діагнозом «Психічний розлад», колегія суддів вважає непереконливими та одночасно погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на підтвердження зазначених стороною захисту фактів відповідних документів суду надано не було. Не було надано відповідних документів і до суду апеляційної інстанції.

Окрім того, вказані стороною захисту обставини щодо вживання свідком ОСОБА_14 наркотичних речовин та наявності у останнього певного діагнозу у зв`язку із цим, навіть у разі їх підтвердження, самі по собі не можуть свідчити про неправдивість показань вказаного свідка. В свою чергу, надані свідком ОСОБА_14 показання є послідовними та повністю узгоджуються з іншими доказами. Починаючи зі стадії досудового розслідування, свідок ОСОБА_14 не змінював своїх показань та в подробицях розповідав про події, очевидцем яких він був.

Немає жодних підстав ставити під сумнів достовірність цих показань.

Доводи обвинуваченого при апеляційному розгляді про неповноту проведеного досудового розслідування та судового розгляду не є слушними, оскільки суперечать матеріалам провадження та змісту оскаржуваного вироку.

Суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини провадження, в установленому законом порядку вирішив всі клопотання сторін, в т.ч. і клопотання сторони захисту, надав правильну оцінку всім наданим сторонами доказам.

Упередженості з боку суду першої інстанції при розгляді цього провадження не убачається.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції фактичним обставинам справи відповідають та ґрунтуються на досліджених судом безпосередньо доказах, які є належними, допустимими та достатніми для прийняття відповідного рішення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного. Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання судом обґрунтовано визнано - рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не убачає, оскільки доводи, викладені в цій скарзі, правильності висновків суду не спростовують.

Суд перевірив та надав у вироку відповіді на всі доводи сторони захисту, при цьому навів обґрунтування, чому прийняв одні докази та відкинув інші.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 03 листопада 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.187 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4