УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004215,

встановила:

Прокурор Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_2 шляхом направлення 11.12.2023 поштового відправлення на адресу суду, звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням (зареєстроване у суді 13.12.2023) про накладення арешту на: паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 2104» з VIN-кодом НОМЕР_1 (власник ОСОБА_4 ), одну купюру номіналом 10 злотих із серійним номером ВІ4709698, шкіряний гаманець чорного кольору з візерунком прапора України, в середині якого знаходяться дві пластикові картки «супермаркет Центральний» та «kvadrat sushi Pizza», фонарик синього кольору з написом «Kodak», ніж складний зеленого кольору з написом «Оріпеl», викрутку чорного кольору, обценьки «Торех» чорно-жовтого кольору, вилучені у ОСОБА_5 .

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

10.12.2023 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004215, попередня правова кваліфікація ч. 4 ст. 185 КК України.

З матеріалів клопотання убачається, що «09.12.2023 до ЧЧ СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП надійшло повідомлення з лінії 102 від гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що в ніч з 08.12.2023 на 09.12.2023 невстановлена слідством особа, таємно, під час військового стану, з автомобіля марки ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом вільного доступу здійснила крадіжку технічгого паспорта на автомобіль, паспорта гр. України на ім`я ОСОБА_3 та гаманця чорного кольору з сумою близько 3000 грн.

10.12.2023 слідчим відділу у сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 в ході проведення огляду у гр. ОСОБА_5 , який звернувся із заявою про добровільну видачу викраденого майна, вилучено наступне майно: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » з VIN-кодом НОМЕР_1 , власником є ОСОБА_4 , одну купюру номіналом 10 злотих, серійний номер В14709698, шкіряний гаманець чорного кольору з візерунком прапора України, в середині якого знаходяться дві пластикові картки «супермаркет Центральний» та «kvadrat sushi Pizza», фонарик синього кольору з написом «Kodak», ніж складний зеленого кольору з написом «Оріпеl», викрутку чорного кольору, обценьки «Торех» чорно-жовтого кольору.

У ході досудового розслідування встановлено, що вилучене майно у ОСОБА_5 майно є викраденим та належить гр. ОСОБА_3 ».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У даному випадку клопотання прокурора не містить доводів та обґрунтувань щодо необхідності накладення арешту на паспорт громадянина України та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » з VIN-кодом НОМЕР_1 , які є особистими документами потерпілого та засвідчують його особу, а також реєстрацію речового права на автомобіль.

Так, згідно витягу з ЄРДР від 10.02.2023 № 0004215 відомості внесено за ч.4 ст. 185 КК України за фактом крадіжки майна ОСОБА_3 . Слідчою суддею ураховано, що незважаючи на визнання паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та пластикових карток речовими доказами, накладення арешту на вказані документи може призвести до порушення прав власника майна та ускладнити реалізацію ним його прав у повсякденному житті.

Окрім того, слід зауважити, прокурором не обґрунтовано також існування ризиків, які обумовлюють потребу в арешті грошових коштів та решти речей, вилучених у потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України,

постановила:

Клопотання начальника відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004215 повернути прокурору.

Встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя