Провадження № 1-кс/202/7832/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 21.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001045, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська

(м. Дніпро), громадянина України, українця, офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, неодружений, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят ) днів без визначення розміру застави, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у ОСОБА_5 у невстановлений під час досудового розслідування час та місці, раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті іншій людині, а саме малознайомому йому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що він працевлаштований водієм міського автобусного маршруту №88, а саме автобусу «МАN» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_5 21.09.2023 близько 11 годин 50 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), прийшов на кінцеву зупинку громадського транспорту, а саме міського автобусного маршруту №88, розташованої на пл. Європейській в Дніпро, при цьому взяв із собою заздалегідь заготовлене знаряддя для вчинення злочину, а саме пневматичну гвинтівку з маркуванням «MODEL: QUATICO 177CAL (4,5 мм.) S/N 08E201900752, споряджену одним патроном, яка знаходилась у спеціальному чохлі.

В цей же день близько 11 годин 55 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), ОСОБА_5 дочекався коли на зупинку громадського транспорту, прибуде автобус «МАN» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_7 , після зайшов до салону міського автобусного маршруту №88, та сів на одне із сидінь, розташоване праворуч від водія, після чого водій ОСОБА_7 розпочав рух за маршрутом.

Надалі, близько 12 годин 20 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи в салоні автобусу, який рухався по вул. Холодильна в м. Дніпро в бік вул. Березинська в м. Дніпро, маючи намір позбавити життя ОСОБА_7 , відкрив чохол, в якому знаходилась споряджена пневматична гвинтівка, та поклав праву руку на спусковий гачок, після чого підійшов впритул до ОСОБА_7 , який керував автобусом, та стоячи праворуч від останнього бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, цілячись в область шиї здійснив постріл з пневматичної рушниці.

Проте, довести свій злочинний умисел на вбивство ОСОБА_7 до кінця ОСОБА_5 не зміг, оскільки під час руху втратив координацію та куля з рушниці поцілила у праву щоку ОСОБА_7 , який зміг скерувати автобус до кінцевої зупинки та відійти від ОСОБА_5 на безпечну відстань.

Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_7 , але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

21.09.2023 ОСОБА_5 затриманий співробітниками поліції в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

22.09.2023 ОСОБА_9 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину. На теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_5 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вказана обставина може бути врахована судом при обранні підозрюваній запобіжного заходу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчинені злочину в якому вона підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 т. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 (п`ятнадцяти) років.

При обранні запобіжного заходу, відповідно до п. 3 ст. 178 КПК України також враховується вік та стан здоров`я підозрюваного. Встановлено, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які документи, які б свідчили, що відносно підозрюваної ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

В обґрунтування п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що підозрюваний ОСОБА_5 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, постійного офіційного місця роботи не має, таким чином відсутні достатні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного від вчинення дій, передбачених зазначеним пунктом статті Крім того підозрюваний ОСОБА_5 під час скоєння кримінального правопорушення, створив реальну загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_7 , а також пасажирам автобусу здійснивши постріл в потерпілого під час руху, при цьому не відреагував на прохання свідків та потерпілого залишатися на місці та покинув місце скоєння злочину. Всі дані факти свідчать про наявність ризику здійснення ним спроб переховування в подальшому.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , скориставшись своїм правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України, може дізнатись анкетні дані та місце проживання потерпілого та свідків, і таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, може одноосібно або за допомогою інших осіб незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді щоб уникнути кримінальної відповідальності.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 т. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Тим самим, підозрюваний може створити перешкоди для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а в подальшому судовому розгляду обвинувального акту у судових інстанціях.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду є обґрунтованим і доведеним.

У зв`язку з тим, що станом на теперішній час не встановлено всіх обставин скоєння ОСОБА_5 злочину, необхідних для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також для визначення остаточної правової кваліфікації, орган досудового розслідування припускає, що ОСОБА_5 знаходячись на свободі може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим шляхом, а також впливати на потерпілого та свідків, в тому числі ще не допитаних, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінально-протиправне діяння.

Беручи до уваги вищевикладене, до підозрюваного ОСОБА_5 не можуть бути застосовані інші менш суворі запобіжні заходи, згідно п. 1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, у зв`язку з тим, що вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків, передбаченим чинним законодавством, та забезпечити виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

З огляду на наведене, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи, що для дотримання розумних строків досудового розслідування необхідне забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, з метою забезпечення належної поведінки та запобігання зазначеним ризикам, з урахуванням відсутності медичних документів, в підтвердження неможливості утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, вважаю, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, в той же час ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

З урахуванням обґрунтованої підозри ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкості вчиненого діяння, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України усунення яких неможливе, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в зв`язку з чим слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, передбачених п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, також, з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, просили не визначати підозрюваному розмір застави.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність ризиків. Просив врахувати стан здоров`я підозрюваного, який страждає на неврози та у нього розвивається шизофренія, внаслідок чого він не міг усвідомлювати свої дії. Крім того, на думку захисника, дії підозрюваного слід кваліфікувати як хуліганство. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та підтримав позицію свого захисника. Додатково пояснив, що вчинив злочин, через свою хворобу, оскільки не може контролювати свою агресію.

Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що він є батьком підозрюваного та вони з дружиною помічали у сина психічні розлади, ще коли останній був у підлітковому віці, в зв`язку з чим син проходив лікування. Проте коли син досяг повнолітнього віку, то відмовився від проходження лікування та вживання ліків.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.09.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 21.09.2023; довідкою КНП «МКЛ № 4» ДОР.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.09.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 21.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.09.2023; протоколом огляду документа дику з матеріалами відеозапису від 21.09.2023; протоколом обшуку від 21.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.09.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Слідчий суддя критично оцінює посилання захисника на невірну кваліфікацію дій підозрюваного, оскільки на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому слідчий суддя враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Таким чином на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України, в саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином.

Крім того, оцінюючи ризик втечі у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також те, що останній здійснив постріл з пневматичної гвинтівки в потерпілого у громадському транспорті, що свідчить про відсутність у останнього моральних стримуючих факторів.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків, на думку слідчого судді, є доведеним, оскільки підозрюваному відомі анкетні дані свідків, в зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, підозрюваний може шляхом погроз чи вмовлянь впливати на свідків з метою уникнення покарання.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту щодо стану здоров`я підозрюваного, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, суд зазначає, що незважаючи на наявність копії медичної документації щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_5 та свідчень ОСОБА_10 , суд повинен виходити з презумпції психічного здоров`я особи, поки чинним рішенням суду не буде встановлено інше.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окремо необхідно зазначити, що згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення підозра достатньо обґрунтована;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 є особою молодого віку та має ряд захворювань;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців підозрюваний неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи - підозрюваний не працює;

6) репутацію підозрюваного - позитивно характеризується за місцем проживання, даних щодо негативної репутації підозрюваного не надано;

7) майновий стан підозрюваного проживає разом з батьками;

8) наявність судимостей у підозрюваного раніше не судимий;

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше до підозрюваного раніше запобіжні заходи не застосовувалися;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення дані відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини розмір майнової шкоди на момент повідомлення про підозру не встановлено.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї існує.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, фактично не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч.ч. 1,3 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, а також встановлений судом ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на переконання слідчого судді є найбільш вагомим, оскільки свідчить про високу ймовірність подальшої недобросовісної процесуальної поведінки підозрюваного, що в свою чергу приводить слідчого суддю до переконання, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Разом з цим, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, на 60 (шістдесят) днів по 19 листопада 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 19 листопада 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1