Справа № 290/579/21
Провадження № 1-кп/0274/289/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2023 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

потерпілої ОСОБА_13

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 25.02.2021 відносно

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Миропіль Дзержинського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

1) 28.01.2008 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки;

2) 29.01.2009 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

в с т а н о в и в:

23.02.2021 року у проміжок часу з 15.45 год. до 23.45 год. у кімнаті кухні житлового будинку, що по АДРЕСА_3 , між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з однієї сторони та ОСОБА_16 з іншої сторони, під час спільного розпивання спиртних напоїв, виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , перебуваючи на кухні вище зазначеного будинку, діючи спільно з єдиним умислом, нанесли чисельні удари руками та ногами по життєво важливих органах тіла ОСОБА_16 , а саме голові, ребрах, грудній клітці, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: чисельних мілких саден в лобній ділянці (в проекції лобної пазухи), двох саден в ділянці перенісся, синця правої підпахвинної ділянки, синця правої половини грудної клітки, синця в ділянці грудини, лівої молочної залози, двох синців в ділянці лівої реберної дуги, трьох синців лівої бокової стінки грудної клітки, 2 синців в лівій поперековій ділянці, синця правої поперекової ділянки, синця на рівні 10-12 ребер праворуч по заднє-підпахвинній лінії, трьох синців по заднє-підпахвинній лінії ліворуч, синця під нижнім кутом лівої лопатки, синця по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синця по зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, крововиливу в черевну порожнину по правому боковому каналу в об`ємі вилитої крові біля 50 см.3, крововиливу в м`які тканини правої половини грудної клітки з переходом на передню черевну стінку, в ліву половину грудної клітки, поперечного перелому грудини між 3-4 ребрами з крововиливом під плевру по внутрішній поверхні грудини, крововиливу в праву плевральну порожнину в об`ємі вилитої крові до 250 мл., крововиливу в ліву плевральну порожнину в об`ємі вилитої крові до 130 мл., крововиливу в стінку серцевої сумки по передній її поверхні, крововиливу в клітковину середостіння, крововиливу під плевру легенів, в легені, в жирову капсулу правої нирки, розриву лівої долі печінки по нижній поверхні та в ділянці ложе жовчного міхура, крововиливу в брижу тонкого кишківника, крововиливу в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, в лівій тім`яній ділянці, в лівій завушній, правій потиличній ділянці, в ділянці потиличного горба, в правій завушній ділянці, перелом 5-6-7-8 ребер ліворуч по передній-підпахвинній лінії з ушкодженням реберної плеври, крововиливу в 4-5-6-7-8 міжреберні проміжки, перелому 2-3-4-5-6 ребер по передньо-підпахвинній лінії праворуч, відриву 5-6 ребер праворуч від грудини з ушкодженням реберної плеври, перелому 8-9 ребер праворуч по середньо-підпахвинній лінії, перелому 10-11-12 ребер праворуч по біляхребтовій лінії без ушкодження реберної плеври, крововиливу в м`язи правої поперекової ділянки, після отримання яких протягом не більше 20-30 хвилин настала смерть ОСОБА_16 .

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні яких ОСОБА_14 та ОСОБА_15 визнаються винуватими, передбачена ч. 2 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні спочатку визнав свою вину частково, але відмовився від дачі показань. В подальшому дав показання про те, що 23 лютого він прийшов до ОСОБА_17 в гості, попередньо взявши випити та закусити. Відпочивали разом із ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 . В ході відпочинку близько 19.00 год. у ОСОБА_16 виник конфлікт з ОСОБА_17 , через що він вдарив ОСОБА_16 . Від удару ОСОБА_16 впав на бік. Далі він підійшов до потерпілого та вдарив його близько 3 разів ногою по сідницях, нирках та по руці. ОСОБА_15 , в свою чергу, вирвався від ОСОБА_17 , яка його тримала, та наніс потерпілому 3-4 удари руками по спині. ОСОБА_17 попросила не бити більше потерпілого і вони перестали. При цьому, під час побиття ОСОБА_18 не було на місці, вона виходила з будинку. Потім до них прийшов дільничний ОСОБА_19 , запитав чи все в них добре і пішов. Через хвили п`ять до будинку повернулась ОСОБА_18 , і коли їй розповіли про те, що сталося, вона сказала, що ще мало побили. Далі вони продовжили вживати спиртні напої упродовж 40 хвилин, після чого хотіли розходитись. ОСОБА_18 намагалась забрати ОСОБА_20 додому, але той відповів, що нікуди не піде. В свою чергу, він залишив помешкання ОСОБА_17 та пішов до інших людей в гості, де був з 20 год. до ранку. Коли він йшов, то ОСОБА_16 був ще живий. Приблизно о 07-07.30 год. наступного ранку йому зателефонувала ОСОБА_17 та повідомила, що ОСОБА_16 помер. Він взяв пляшку та пішов до ОСОБА_17 та ОСОБА_15 . Коли прийшов, то побачив загиблого, який лежав в коридорі. ОСОБА_17 дала покривало, за допомогою якого вони винесли тіло в сарай, після чого продовжили вживати алкоголь. Вранці 25 лютого його затримали. Він не бачив, щоб ОСОБА_17 наносила удари ОСОБА_16 .

Обвинувачений ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання про те, що 23.02.2021 року за адресою проживання його співмешканки ОСОБА_17 в АДРЕСА_3 , він разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 вживали спиртні напої. ОСОБА_14 прийшов в гості десь о 13.00 год. Приблизно о 15-16 годині до них приєдналися ОСОБА_21 та загиблий ОСОБА_16 , які під час вживання спиртних напоїв почали сваритися. Після сварки ОСОБА_21 вийшла з будинку, а ОСОБА_16 залишився та продовжив відпочивати. Через деякий час ОСОБА_16 образив його співмешканку ОСОБА_17 та наніс їй удар в обличчя зліва, у відповідь ОСОБА_14 наніс йому удар, від якого потерпілий впав. Після цього потерпілий ОСОБА_16 почав підводитися та став на коліна та кисті рук. Під час перебування потерпілого в такій позі ОСОБА_14 наніс йому ще декілька ударів ногами по тулубу (ребрах) зліва, загалом 5-6 ударів, після чого потерпілий сів на підлогу. Коли потерпілий сидів на підлозі, то він ( ОСОБА_22 ) наніс йому 5-6 ударів руками в праву частину грудної клітини спереду та ззаду. Конфлікт тривав 10-15 хвилин після чого припинився та вони продовжили вживати спиртні напої, при цьому потерпілого за стіл вже не пустили, останній сидів біля стіни. Будь-яких тілесних ушкоджень на потерпілому не було, ані тоді коли він прийшов, ані тоді, коли його побили. В подальшому до них повернулась ОСОБА_21 та приєдналась до розпивання алкоголю. Через певний проміжок часу, десь одну годину, всі розійшлися по домівках. Першою пішла додому ОСОБА_21 , яка забрала у загиблого телефон та залишки горілки, після цього додому пішов ОСОБА_14 , за ним ОСОБА_16 . Перед виходом ОСОБА_16 випив чарку горілки та викурив недопалок цигарки, який йому дала ОСОБА_17 . Він особисто пішов проводити ОСОБА_16 , довів його до виходу та зачинив за ним двері. Зранку, приблизно о 06.30 год., він вийшов на вулицю та побачив тіло загиблого, яке лежала на спині між верандою і прибудовою, він затягнув тіло у веранду. Про знахідку відразу повідомив ОСОБА_17 , яка зателефонувала ОСОБА_14 . Приблизно за півгодини до них додому прийшов ОСОБА_14 та вони разом поклали тіло ОСОБА_16 в рядно та занесли до хліву, після чого продовжили вживання спиртних напоїв. Зранку до них прийшла ОСОБА_18 , яка казала, що ОСОБА_16 довго немає вдома, але вони їй нічого не розповідали про те, що останнього знайшли мертвим. Поліцію викликала ОСОБА_17 , але коли вона це зробила він не знає. Вважає, що потерпілий не міг загинути від ударів, які наніс він з ОСОБА_14 . Звернув увагу суду, що коли ОСОБА_16 прийшов до них увечері, то він був одягнутий у військовий сірий бушлат, однак зранку він його виявив в камуфляжній куртці, а бушлат в подальшому був виявлений у ОСОБА_16 вдома.

Під завершення судового розгляду обвинувачений дещо змінив свої показання та вказав, що ОСОБА_17 била ОСОБА_16 ногами, коли той лежав на підлозі, тягала його по кухні. Вважає, що ОСОБА_16 вбила саме ОСОБА_17 .

Не зважаючи на невизнання обвинуваченими своє вини, їх винуватість повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що близько 22 год. 25.02.2021 року телефоном їй повідомили, що її син ОСОБА_16 перебуває у морзі в м. Чуднів. Коли забирали сина з моргу, то той був весь побитий. Просила покарати обвинувачених суворо;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка суду пояснила, що вона проживала разом з ОСОБА_16 23.02.2021 року вона, ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , за місцем проживання ОСОБА_23 , розпивали спиртні напої. Пили горілку з самого ранку. Близько 12.00-12.30 год. до них приєднався ОСОБА_16 , який прийшов вже напідпитку. Через годину-півтори до них приєднався ОСОБА_14 . Приблизно до 16-17 год. вони усі разом чаркували, після чого вона пішла додому топити піч, а ОСОБА_16 залишився в гостях. Коли повернулась, приблизно о 18.00-19.00 год., то ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 сиділи за столом, а ОСОБА_16 лежав побитий на підлозі біля столу, але був ще живий. Вона запропонувала викликати йому швидку допомогу, але той відмовився. Далі вони усі разом, в тому числі і ОСОБА_16 , сіли за стіл та продовжили вживати алкоголь, курили. Відпочивали ще 3-4 години. У ОСОБА_16 були видимі тілесні ушкодження. ОСОБА_17 за столом розповідала, що ОСОБА_16 побили. Більше бив ОСОБА_14 та трохи ОСОБА_15 . Близько 22-23 год. вона хотіла забрати ОСОБА_16 додому, оскільки той спав на підлозі та хропів, але він відмовився йти, у зв`язку з чим вона пішла додому сама, а ОСОБА_16 залишився. Близько 23.30 год. вона лягла спати, а ОСОБА_16 так додому і не повернувся. Наступного дня, коли вона шукала ОСОБА_16 , ОСОБА_23 казала, що він пішов додому. Тіло виявила поліція 25.02.2021 року в хліві у ОСОБА_24 . Вона не бачила, як били ОСОБА_16 та не бачила, як він вдарив ОСОБА_17 . Додатково пояснила, що загиблий перебував у ОСОБА_17 вдома у військовому бушлаті, який потім виявили в неї вдома. Вважає, що його могли підкинути, оскільки вона спала з відчиненими дверима;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який суду пояснив, що на час події він працював на посаді інспектора СРПП та 24.02.0221 року перебував на чергуванні разом з ОСОБА_26 . В другій половині дня на службовий планшет надійшло повідомлення, що співмешканка ОСОБА_15 позбавила його життя, тобто вбила саме ОСОБА_15 . Вони з напарником прибули на виклик. Двері відчинила ОСОБА_17 . Коли зайшли всередину будинку, то виявили ОСОБА_15 , який сидів на ліжку, і ще одного чоловіка. Всі присутні були з явними ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_17 не змогла пояснити навіщо вона викликала працівників поліції, у зв`язку з чим на неї склали протокол про адміністративне правопорушення за «безпідставний виклик». При цьому, він звернув увагу, що у ОСОБА_15 були ушкодження на руках, але через стан сп`яніння він не зміг дати чітку відповідь, звідки вони взялись;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , поліцейського СРПП ВПД№1, який суду пояснив, що не пам`ятає, коли відбувалися події. Під час чергування надійшло повідомлення, що заявниця вбила свого знайомого (точного змісту повідомлення він не пам`ятає). З напарником ОСОБА_27 вони виїхали на виклик. При прибутті на місце події в смт. Миропіль Житомирської області ними була виявлена заявниця, яка перебувала в будинку з обвинуваченими ( ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ), всі вони вечеряли та вживали спиртні напої. При цьому, заявниця повідомила, що не зверталась до поліції. Усі присутні були в стані алкогольного сп`яніння, поводили себе підозріло, відмовчувалися, відводили очі, повідомляли, що нічого не бачили, а просто сидять та відпочивають. Візуально обстеживши приміщення на предмет боротьби або слідів крові, він нічного не виявив. Господарські приміщення були зачинені, а тому вони до них не заходили. В подальшому вони поїхали за місцем проживання загиблого, щоб поспілкуватися з його співмешканкою, яка повідомила, що чоловік пішов з дому день-два тому і не повертався. Після цього вони почали шукати загиблого на сміттєзвалища, березі річки тощо. Про підозрілу ситуацію вони повідомили оперативного чергового, який вже направив слідчо-оперативну групу, яка вже знайшла труп;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду пояснив, що на час події він працював на посаді дільничного офіцера поліції та обслуговував територію смт. Миропіль. На той час ОСОБА_15 перебував під адміністративним наглядом, у зв`язку з чим він періодично його відвідував за місцем проживання АДРЕСА_3 . В день, коли ОСОБА_17 повідомила про вбивство, він прибув на місце події, де вже був наряд СРПП. Коли зайшли до будинку, то там було прибрано, помита підлога, що не типово для господарів цього помешкання, оскільки у них завжди брудно. При цьому, ОСОБА_17 повідомила, що вона пожартувала, у зв`язку з чим на неї було складено протокол за «неправдивий виклик». Потім він пішов до ОСОБА_18 , яка повідомила, що ОСОБА_16 вбили ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що вона бачила труп. Він особисто оглянув доступні місця за місцем проживання ОСОБА_15 , господарські приміщення, які були відчинені, шукав тіло біля річки. В той день тіла так і не знайшли;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що 23 лютого в її будинку, що по АДРЕСА_3 , вона разом з обвинуваченими та ОСОБА_28 святкували день армії - вживали спиртні напої. Під час застілля вона посварилась із загиблим, у зв`язку з чим він вдарив її в ліве око. У відповідь на це, ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_16 , від чого потерпілий впав на газову плиту спиною та потім на підлогу. Далі ОСОБА_14 почав бити потерпілого ногами в грудну клітину, коли той лежав на підлозі. ОСОБА_15 , який сидів в той час біля неї, вирвався та теж вдарив 3-4 рази потерпілого по спині кулаками. Перестали його бити, коли вона накрила потерпілого собою і попросила більше не бити. Особисто вона не наносила ОСОБА_16 будь-яких тілесних ушкоджень. ОСОБА_28 була присутня під час конфлікту, але участі в ньому не приймала. Після побиття вони сіли за стіл, а ОСОБА_16 лежав на підлозі. Пролежавши хвилин двадцять, потерпілий піднявся, випив чарку, яку йому налив ОСОБА_15 , та пішов з будинку. Перед ним пішли ОСОБА_14 та ОСОБА_18 . Далі вона з ОСОБА_15 лягли спати. Вже зранку ОСОБА_15 вийшов на вулицю, та повернувшись повідомив, що ОСОБА_16 лежить мертвий. Вона зателефонувала ОСОБА_14 , і коли той прийшов до них, вони з ОСОБА_15 винесли тіло до сараю. Також, обвинувачені вирішували, що робити з тілом, хотіли винести його до річки. Підтвердила, що вона телефонувала в поліцію і повідомляла, що вбила сусіда, хоча обвинувачені забороняли їй це робити, погрожували, що спалять будинок. Вона хотіла ще зранку зателефонувати, але обвинувачені не давали цього зробити. Вже перебуваючи в стані сп`яніння, вона, все ж таки, зателефонувала до поліції. Коли приїхали працівники поліції, вона повідомила їм, що вдарила ОСОБА_15 і той втратив свідомість, а на даний час все вже добре;

- даними протоколу огляду місця події від 25.02.2021 з ілюстративною таблицею до нього, який був проведений на підставі добровільної згоди власниці житла, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду зафіксовано обстановку у будинку та господарських приміщеннях. Зокрема, в веранді на столі, в кімнаті під № 4 на стіні, в кухні на стінах, килимі, на поверхні газової плити в нижній частині, виявлено сліди речовини бурого кольору. З вказаних місць були зроблені змиви речовини бурого кольору, проведено відріз килима, на якому міститься речовина бурого кольору. В господарському приміщенні, при відкритті дверей №2, на ґрунтовому покритті в положенні лежачи на спині, обличчям догори, головою в напрямку від входу, виявлено та зафіксовано місце розташування трупа ОСОБА_16 . На трупі в ділянці живота виявлено пару взуття (черевики) з резиновою підошвою, на поверхні яких виявлено плями речовини бурого кольору, які були вилучені у спецпакет. Зафіксовано видимі тілесні ушкодження та одяг на трупі, а саме: куртка камуфляжна, кофта зеленого кольору, тільняшка, шкарпетки коричневого кольору, сині спортивні штани, чорні труси та штани. Труп було доставлено до Чуднівського відділення бюро СМЕ. (т. 2 а.п. 7-22). В подальшому ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 05.03.2021 було надано дозвіл на проведення обшуку вказаного домогосподарства з метою вилучення слідів та знарядь вчиненого злочину та безпосереднього виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення по АДРЕСА_3 (т. 2 а.п. 23-24);

-даними протоколу огляду трупа від 25.02.2021 з фототаблицею до нього, під час якого в морзі Чуднівського відділення бюро СМЕ оглянуто труп ОСОБА_16 , зафіксовано наявні тілесні ушкодження(т. 1, а.п. 25-28);

- даними висновку експерта № 29 від 15.04.2021, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження: чисельні мілкі садна в лобній ділянці ( в проекції лобної пазухи), 2 садна в ділянці перенісся, синець правої підпахвинної ділянки, синець правої половини грудної клітки, синець в ділянці грудини, лівої молочної залози, 2 синці в ділянці лівої реберної дуги, 3 синці лівої бокової стінки грудної клітки, 2 синці в лівій поперековій ділянці, синець правої поперекової ділянки, синець на рівні 10-12 ребер праворуч по заднє-підпахвинній лінії, 3 синці по заднє-підпахвинній лінії ліворуч, синець під нижнім кутом лівої лопатки, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, крововилив у черевну порожнину по правому боковому каналу в об`ємі вилитої кроїв біля 50 см3, крововилив в м`які тканини правої половини грудної клітки з переходом на передню черевну стінку, в ліву половину грудної клітки, поперечним перелом грудини між 3-4 ребрами з крововиливом під плевру по внутрішній поверхні грудини, крововилив в праву плевральну порожнину в об`ємі вилитої крові до 250 мл., крововилив в ліву плевральну порожнину в об`ємі вилитої крові до 130 мл., крововилив в стінку серцевої сумки по передній її поверхні, крововилив в клітковину середостіння, крововилив під плевру легенів, в легені, в жирову капсулу правої нирки, розрив лівої долі печінки по нижній поверхні та в ділянці ложе жовчного міхура, крововилив в брижу тонкого кишківника, крововилив в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, в лівій тім`яній ділянці, в лівій завушній, правій потиличній ділянці, в ділянці потиличного горба, в правій завушній ділянці, перелом 5-6-7-8 ребер ліворуч по передній-підпахвинній лінії з ушкодженням реберної плеври, крововиливи в 4-5-6-7-8 міжреберні проміжки, перелом 2-3-4-5-6 ребер по передньо-підпахвинній лінії праворуч, відрив 5-6 ребер праворуч від грудини з ушкодженням реберної плеври, перелом 8-9 ребер праворуч по середньо-підпахвинній лінії, перелом 10-11-12 ребер праворуч по біляхребтовій лінії без ушкодження реберної плеври, крововилив в м`язи правої поперекової ділянки. Виявлені тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Причиною смерті ОСОБА_16 являється тупа поєднана травма голови, тулубу у вигляді чисельних крововиливів в м`які тканини голови, чисельних синців тулубу, верхніх кінцівок, чисельних переломів ребер з обох сторін з ушкодженням реберної плеври, перелому грудини, крововиливу в стінку серцевої сумки, в середостіння, під плевру легень, в легені, крововиливу в ліву та праву плевральні порожнини, розривів печінки, крововиливу в брижу тонкого кишківника, в жирову капсулу правої нирки, що призвели до виникнення травматичного шоку. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від ударів рукою, взутою ногою. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, було нанесено не менше 32 (тридцяти двох) ударів. В момент отримання тілесних ушкоджень постраждалий міг знаходитись в будь-якому положенні за винятком того, коли поверхні розташування тілесних ушкоджень стають недоступними для нанесення ударів. В зв`язку з тим, що тілесні ушкодження розташовані в різних ділянках тіла, утворення їх не характерно для падіння на площині. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, вони не могли утворитися від дії власною рукою. Будь яких тілесних ушкоджень, які могли б утворитися до 23.02.2021 року при судово-медичній експертизі трупа не виявлено. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, експерт вважає, що вони утворилися прижиттєво. Тілесних ушкоджень, що могли б утворитись посмертно, експертом не виявлено. В момент нанесення тілесних ушкоджень нападаючий міг знаходитись у вертикальному положенні і бути повернутим до постраждалого обличчям. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, на думку експерта, після отримання даних тілесних ушкоджень постраждалий не міг здійснювати будь-яких самостійних дій. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_16 було виявлено етиловий спирт у концентрації 3,38 %, що відноситься до сильного ступеню алкогольного сп`яніння. Враховуючи ступінь розвитку трупних плям і трупного заклякання, смерть наступила за 40-48 години до моменту проведення судово-медичної експертизи трупа. Тілесні ушкодження у вигляді 2-х синців по зовнішній поверхні лівого передпліччя можуть являтися слідами самооборони та опору. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_29 підтвердив свої висновки та на запитання учасників судового розгляду пояснив, що всі тілесні ушкодження в сукупності викликали травматичний больовий шок та в сукупності є тяжкими тілесними ушкодженнями. Звернув увагу на дані додаткових методів дослідження, а саме дані судового-гістологічної експертизи, згідно якої в м`яких тканинах лівої лобно-скроневої ділянки виявлено крововиливи з лейкоцитами в просвіті окремих судин, що свідчить про те, що після нанесення такого тілесного ушкодження людина могла прожити приблизно 15 хвилин. Середностіння та сумка серцевої сумки: крововиливи без клітинної реакції; м`які тканини грудної клітки: крововиливи без клітинної реакції, що свідчить про те, що смерть наступила через декілька хвилин після нанесення такого тілесного ушкодження. Тілесні ушкодження, які були виявлені на трупі ОСОБА_16 наносились приблизно 15 хвилин. Перші тілесні ушкодження були нанесені по голові, останні в ребра, у вигляді закритої травми грудної клітки. Після нанесення тілесних ушкоджень в грудну клітину, смерть наступила через декілька хвилин. Розмежувати тілесні ушкодження по ступеню тяжкості неможливо. Стан сп`яніння потерпілого не міг вплинути на час настання смерті і на розвиток шоку. Точний час смерті встановити неможливо, у зв`язку з тим, що до проведення експертизи пройшло багато часу. Тілесних ушкоджень у потерпілого, які б могли утворитися до 23 лютого, виявлено не було. З медичної точки зору, потерпілий, після нанесення таких тілесних ушкоджень, не міг ходити, пити, курити тощо. Усі тілесні ушкодження, які були виявлені у загиблого, утворилися приблизно за 15 хвилин до настання смерті. Тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілого могли бути нанесені рукою або взутою ногою (т. 2 а.п. 35-40);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.04.2021 з фототаблицею та відеозаписом до нього, при проведенні якого обвинувачений ОСОБА_15 , в присутності захисника, на місці показав та розповів про обставини вчинення злочину. Зокрема, обвинувачений показав, яким чином сиділи за столом (по черзі) він, ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Як ОСОБА_14 , після того як ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_17 , наніс удар правою рукою в ліву частину голови загиблого. Показав, яким чином загиблий впав на підлогу від удару ОСОБА_14 та яким чином ОСОБА_14 наносив йому удари ногами по тулубу. Відтворив свої удари руками в грудну клітину загиблого спереду та ззаду. Продемонстрував, що після побиття ОСОБА_16 ще сідав за стіл та вони спільно вживали алкоголь, після чого останній сів на ліжко. Після побиття сиділи ще близько однієї години, після чого показав, що ОСОБА_16 залишив помешкання через вхідні двері. Показав на місце, де виявив тіло загиблого та куди його перемістили (т. 2 а.п. 52 - 58);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.02.2021 з фототаблицею та відеозаписом до нього, при проведенні якого свідок ОСОБА_17 на місці показала та розповіла про обставини вчинення злочину. Зокрема, свідок показала, яким чином сиділи за столом (по черзі) ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , вона, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . Показала, як ОСОБА_16 вдарив її двічі в око та вухо, після чого ОСОБА_14 вдарив загиблого кулаком правої руки в ліву частину голови двічі. Показала, яким чином загиблий впав на підлогу від удару ОСОБА_14 та яким чином ОСОБА_14 наносив йому удари ногами по тулубу, при цьому, удари наносив зверху до низу, ногою взутою у взуття. Крім цього, наносив удари кулаками по тулубу. Показала, де вона утримувала ОСОБА_15 , щоб він не бив ОСОБА_30 . Відтворила, як ОСОБА_15 вирвався від неї ї почав наносити удари загиблому руками в область грудної клітки спереду та ззаду. Продемонструвала, що після побиття ОСОБА_16 сів на ліжко, де випив «сто грам горілки», після чого вона допомогла йому взутися і він залишив будинок (т. 2 а.п. 60-67, 73);

- даними висновку експерта № 36 від 27.02.2021, відповідно до якого при судово - медичній експертизі у ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден тильної поверхні 2-го міжфалангового з`єднання 2-го 3-го пальців правої кисті, що відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету, в даному випадку, можливо як від удару тупим твердим предметом, так і від удару до такого. Кількість травмуючих дій не менше однієї (т. 2 а.п. 80);

- даними висновку експерта № 35 від 26.02.2021, відповідно до якого при судово - медичній експертизі у ОСОБА_17 виявлено синець лівої скулової ділянки, що відноситься до легкого ступеню тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від удару рукою. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, експерт вважає, що було нанесено не менше одного удару (т. 2 а.п. 82);

- даними висновку експерта № 190 від 06.04.2021, відповідно до якого на основі даних судово-медичного дослідження речових доказів, експерт прийшов до висновку, що групову належність крові громадянина ОСОБА_16 в рідкому вигляді не встановлено через невиявлення групових антигенів. При дослідженні зразка крові в сухому вигляді виявлено антиген А

У змиві із правого чобота (об.№1), знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об.№1 виявлений антиген А. Так як даний антиген властивий громадянину ОСОБА_16 , то походження крові в об№1 від самого громадянина ОСОБА_16 не виключається (т. 2 а.п. 89 - 91);

- даними висновку експерта № 185 від 31.03.2021, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_16 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. В об.№1-3, що вилучені із трьох дерев`яних паличок (змиви з стіни, поверхні газової плити, поверхні стола веранди), знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А і Н, що властиві для крові ОСОБА_16 і можуть походити від нього в межах системи АВО. Що свідчить про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_16 були спричинені в будинку ОСОБА_17 (т. 2 а.п. 98 - 100);

- даними висновку експерта № 191 від 31.03.2021, відповідно до якого групову належність крові громадянина ОСОБА_16 в рідкому вигляді не встановлено через невиявлення групових антигенів. При дослідженні зразка крові в сухому вигляді виявлено антиген А. У вирізці із спортивних штанів (об.№2) виявлена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об.№2 виявлений антиген А. Так як даний антиген властивий громадянину ОСОБА_16 , то походження крові в об.№2 від самого ОСОБА_16 не виключається (т. 2 а.п. 113-117);

- даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 63 від 22.05.2021, відповідно до якого на основі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 , даних додаткових методів експертиз, враховуючи обставини справи, у відповідності з поставленими питаннями, експерт прийшов до наступних висновків: При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 виявлені наступні тілесні ушкодження: численні мілкі садна в лобній ділянці (в проекції лобної пазухи), 2 садна в ділянці перенісся, синець правої підпахвинної ділянки, синець правої половини грудної клітки, синець в ділянці грудини, лівої молочної залози, 2 синці в ділянці лівої реберної дуги, 3 синці лівої бокової стінки грудної клітки, 2 синці в лівій поперековій ділянці, синець правої поперекової ділянки, синець на рівні 10-12 ребер праворуч по заднє- підпахвинній лінії, 3 синці по заднє-підпахвинній лінії ліворуч, синець під нижнім кутом лівої лопатки, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, крововилив в черевну порожнину по правому боковому каналу в об`ємі вилитої крові біля 50 см3. крововилив в м`які тканини правої половини грудної клітки з переходом на передню черевну стінку, в ліву половину грудної клітки, поперечний перелом грудини між 3-4 ребрами з крововиливом під плевру по внутрішній поверхні грудини, крововилив в праву плевральну порожнину в об`ємі вилитої крові до 250 мл., крововилив в ліву плевральну порожнину в об`ємі вилитої крові до 130 мл., крововилив в стінку серцевої сумки по передній її поверхні, крововилив в клітковину середостіння, крововилив під плевру легенів, в легені, в жирову капсулу правої нирки, розрив лівої долі печінки по нижній поверхні та в ділянці ложе жовчного міхура, крововилив в брижу тонкого кишківника, крововилив в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, в лівій тім`яній ділянці, в лівій завушній, правій потиличній ділянці, в ділянці потиличного горба, в правій завушній ділянці, перелом 5-6-7-8 ребер ліворуч по передній підпахвинній лінії з ушкодженням реберної плеври, крововиливи в 4-5-6-7-8 міжреберні проміжки, перелом 2-3-4-5-6 ребер по передньо-підпахвинній лінії праворуч, відрив 5-6 ребер праворуч від грудини з ушкодженням реберної плеври, перелом 8-9 ребер праворуч по середньо-підпахвинній лінії, перелом 10-11-12 ребер праворуч по біляхребтовій лінії без ушкодження реберної плеври, крововилив в м`язи правої поперекової ділянки. Виявлені тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Причиною смерті ОСОБА_16 являється тупа поєднана травма голови, тулубу у вигляді чисельних крововиливів в м`які тканини голови, чисельних синців тулубу, верхніх кінцівок, чисельних переломів ребер з обох сторін з ушкодженням реберної плеври, перелому грудини, крововиливу в стінку серцевої сумки, в середостіння, під плевру легень, в легені, крововиливу в ліву та праву плевральні порожнини, розривів печінки, крововиливу в брижу тонкого кишківника, в жирову капсулу правої нирки, що призвели до виникнення травматичного шоку. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, даних судово-гістологічної експертизи, а саме - м`які тканини грудної клітки: крововиливи без клітинної реакції, середостіння та стінка серцевої сумки: крововиливи без клітинної реакції, експерт вважає, що смерть ОСОБА_16 наступила через декілька хвилин після нанесення виявлених тілесних ушкоджень. Механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_16 , встановлений при судово-медичній експертизі трупа, може відповідати механізмові, на який вказала свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 під час проведення слідчого експерименту за їх участі, а також механізму, на який вказав підозрюваний ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту за його участю (т. 2 а.п. 126-129);

- даними висновку комісійної судово-медичної експертизи (експертизи за матеріалами справи) № 63 від 01.06.2021, відповідно до якого смерть ОСОБА_16 могла настати в будь-який проміжок часу, що не перевищував 20-30 хв. після нанесення тілесних ушкоджень; після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 міг здійснювати цілеспрямовані дії до втрати свідомості через розвиток травматичного шоку, тривалість цього проміжку була менша терміну часу, що пройшов від спричинення тілесних ушкоджень до часу настання смерті (т. 2 а.п. 140- 142).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 138-2021 від 18.05.2021, ОСОБА_14 в період часу до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, будь - якими психічними захворюваннями, недоумством не страждав та в тимчасовому розладі психічної діяльності (алкогольному психозі, реактивному стані - патологічне сп?яніння, патологічний афект) або іншому хворобливому стані психіки, які б позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував. Міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. По своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 2 а.п. 131 - 132).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 137-2021 від 18.05.2021, ОСОБА_15 на даний час виявляє клінічні ознаки змішаного розладу особистості за збудливим типом, ускладненого зловживанням алкогольних напоїв, стан компенсації, що відповідає критеріям шифру F61.10 МКХ-10. Однак, вищевказані особливості зі сторони психіки у ОСОБА_15 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології особистості та не позбавляють його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав та в тимчасовому розладі психічної діяльності (алкогольному психозі, реактивному стані, патологічному сп`янінні, патологічному афекті) не перебував. Виявляв змішаний розлад особистості за збудливим типом, ускладнений зловживанням алкогольних напоїв, стан компенсації. Однак вище вказані особливості зі сторони психіки у ОСОБА_15 не досягли ступеню психічного захворювання, знаходилися в межах патології особистості та не полишали його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_15 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 2 а.п. 134 - 136).

Суд не покладає в основу вироку та визнає неналежними доказами дані, які містяться в показаннях свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , висновку експерта № 37 від 27.02.2021 (т. 2 а.п. 78); висновку експерта № 189 від 26.03.2021 (т. 2 а.п. 85-86); висновку експерта № 186 від 31.03.2021 (т. 2 а.п. 92); висновку експерта № 188 від 06.04.2021 (т. 2 а.п. 109 - 105); висновку експерта № 187 від 31.03.2021 (т. 2 а.п. 109-110); висновку № 192 від 31.03.2021 (т. 2 а.п. 120 - 121), оскільки жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, ці докази не містять.

Суд не покладає в основу вироку та визнає неналежним доказом дані, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 26.02.2021 з свідком ОСОБА_18 (т. 2 а.п. 69-76), під час якого остання на місці показала та розповіла про обставини вчинення злочину, зокрема механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , оскільки, як пояснила свідок в судовому засіданні, очевидцем побиття вона не була, а відтворювала подію зі слів свідка ОСОБА_17 . Відсутність свідка ОСОБА_18 на місці події підтверджується і показаннями обвинувачених. Крім цього, у зв`язку з викладеним суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_17 в частині присутності під час конфлікту ОСОБА_18 .

Також, судом було досліджено рапорт чергового відділення поліції № 1 (смт Любар) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 25.02.2021, відповідно до якого, 24.02.2021 о 17:26 зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_17 про те, що 23.02.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , вбила руками відомого чоловіка (сусіда) ОСОБА_16 , чоловік на даний час лежить в її будинку. За результатами відпрацювання, було опитано заявницю, яка повідомила, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснила неправдиве повідомлення на спец службу 102 про вбивство знайомого ОСОБА_16 (т. 2 а.п. 5).

За клопотанням сторони захисту судом було витребувано з ГУНП в Житомирській області аудіозапис звернення ОСОБА_17 на лінію «102» та отримано відповідь, згідно якої відповідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» 24.02.2021 з номера мобільного терміналу НОМЕР_1 , з якого телефонувала ОСОБА_17 , на спецлінію «102» ГУНП надійшло 4 телефонних повідомлення, a саме:

- перше о 17 год. 19 хв. із наступним змістом: «Заявниця повідомила, що розшукує сусіда, сусід знаходиться вдома, не хоче їй відкривати двері, заявниця ймовірно перебуває у нетверезому стані» (свої установчі дані заявниця не надала), подію кваліфіковано як «Інша довідкова інформація»;

- друге о 17 год. 19 хв. із наступним змістом: «Заявниця лише повідомила, що бере все на себе, більше інформації не надала, дзвінок на утримані. Анкетні дані заявниці взято з попередньої картки», подію кваліфіковано як «Інша довідкова інформація»;

- третє о 17 год. 26 хв. із наступним змістом: «Заявниця повідомила про те, що 23.02.2021 року вбила руками відомого чоловіка, (сусіда) ОСОБА_16 . Заявниця повідомила про те, що чоловік на даний час лежить в її будинку. В слухавку чути гучну музику, мова в заявниці не чітка, не зв`язна. На запитання оператора не відповідає», подію кваліфіковано, як «Вбивство» (ЄО Відділення поліції N° 1 (смт Любар) Житомирського районного управління поліції N° 663 від 24.02.2021);

- четверте о 19 год. 04 хв., під час розмови з оператором заявниця повідомила, що зателефонувала випадково.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , вона ще зранку мала намір зателефонувати до поліції щоб повідомити про вбивство, але обвинувачені не давали їй цього зробити, погрожували, що спалять будинок. Вже пізніше, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вона, все таки, зателефонувала до поліції та повідомила, що вона вбила сусіда. Будь-яких тілесних ушкоджень вона ОСОБА_33 не наносила, а навпаки тримала ОСОБА_15 , щоб той не наносив ударів та просила припинити побиття. Показання свідка були підтверджені під час судового розгляду обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під час першого допиту в суді. Крім цього, такі показання були підтверджені під час слідчих експериментів з участю підозрюваного ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_17 . Версія ОСОБА_15 про те, що це ОСОБА_17 вбила ОСОБА_16 з`явилась після того, як свідок в суді дала викривальні показання щодо обвинувачених, однак така версія не підтвердилась жодними доказами. Показання ж ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_17 била загиблого, суд сприймає критично, оскільки ОСОБА_18 , як вона пояснила в суді і це підтвердили обвинувачені, не була очевидцем побиття потерпілого, а виходила з будинку топити піч за місцем свого проживання, а після того як повернулась, вони продовжили вживати алкоголь.

Показання обвинувачених про те, що вбивства вони не скоювали, а спричиненні ними тілесні ушкодження не могли потягнути за собою смерть потерпілого, суд розцінює як захисну позицію обвинувачених та намір уникнути відповідальності.

Так, проаналізувавши докази в їх сукупності, зокрема показання обвинувачених, свідка ОСОБА_17 , протоколи проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_15 та свідком ОСОБА_17 , протоколи оглядів місць події, висновки судових експертиз, суд вбачає, що обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не оспорюється частина з обставин обвинувачення, яка також встановлена зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме в частині того, що дійсно 23.02.2021 вони перебували по АДРЕСА_3 , де упродовж дня вживали спиртні напої спільно із загиблим ОСОБА_16 , свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Також, не оспорюється конфлікт між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в ході якого загиблий вдарив свідка, після чого загиблого вдарив ОСОБА_14 в обличчя, від чого потерпілий впав на підлогу. Після падіння потерпілому були нанесені удари обома обвинуваченими руками і ногами. Черговість нанесення ударів підтвердив і допитаний експерт ОСОБА_29 , який вказав, що перші удари потерпілому були нанесені в голову, а потім в грудну клітину. При цьому, як вказали обоє обвинувачених та свідок ОСОБА_18 , остання вийшла з будинку у справах, в той час, коли відбувся конфлікт між загиблим та свідком ОСОБА_17 , під час якого ОСОБА_16 вдарив свідка в обличчя (хоча свідок ОСОБА_17 вказувала, що ОСОБА_18 була присутня під час конфлікту). Таким чином, ОСОБА_17 єдина особа, яка перебувала в будинку на момент конфлікту між обвинуваченими та загиблим.

Свідок ОСОБА_17 під час проведення слідчого експерименту з її участю та під час судового розгляду показувала та надавала показання, в яких послідовно виклала власну версію подій, а саме що тілесні ушкодження ОСОБА_16 були нанесені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Інші особи, в тому числі вона, тілесних ушкоджень загиблому не наносили, навпаки, вона утримувала ОСОБА_15 , щоб той не бив потерпілого та просила не бити ОСОБА_16 , після чого обвинувачені зупинилися. Вказана версія подій була підтверджена ОСОБА_15 під час першого допиту в суді, а також ОСОБА_14 . Останній, зокрема, підтвердив, що наносили удари загиблому він та ОСОБА_15 , а ОСОБА_17 просила не бити потерпілого та утримувала ОСОБА_15 , щоб той не наносив ударів. Вказав, що він не бачив, щоб тілесні ушкодження загиблому наносились ОСОБА_17 .

Версія ОСОБА_15 про те, що свідок ОСОБА_17 також наносила тілесні ушкодження ОСОБА_16 з`явилась на стадії судового розгляду після допиту свідка в судовому засіданні, під час якого вона дала викривальні показання. Таку зміну показань обвинуваченого ОСОБА_15 суд розцінює критично та вважає його дії намаганням помститися свідку. Такі показання суперечать іншим дослідженим доказам у справі та здоровому глузду, оскільки, як пояснила ОСОБА_17 в судовому засіданні та під час проведення з нею слідчого експерименту, вона навпаки утримувала ОСОБА_15 від нанесення ударів та просила не бити ОСОБА_16 . Її пояснення підтвердив і обвинувачений ОСОБА_14 .

Показання обвинувачених, свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в частині того, що після побиття потерпілий ОСОБА_16 ще тривалий час жив (за версією ОСОБА_15 близько 40 хвилин, після чого той пішов додому; за версією ОСОБА_14 близько однієї години, після чого залишив місце події ОСОБА_14 ; за версією свідка ОСОБА_18 3-4 години, після чого вона пішла додому, а потерпілий залишився в будинку ОСОБА_17 живий) суд розцінює критично, такі показання повністю спростовуються об`єктивними доказами, а саме даними висновку комісійної судово-медичної експертизи (експертизи за матеріалами справи) № 63 від 01.06.2021, відповідно до якого смерть ОСОБА_16 могла настати в будь-який проміжок часу, що не перевищував 20-30 хв. після нанесення тілесних ушкоджень. Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 міг здійснювати цілеспрямовані дії до втрати свідомості через розвиток травматичного шоку, тривалість цього проміжку була менша терміну часу, що пройшов від спричинення тілесних ушкоджень до часу настання смерті. Тобто, якщо навіть потерпілий і жив після побиття, то не більше 30 хвилин, а втратив свідомість від травматичного шоку ще раніше. При цьому, суд також враховує роз`яснення допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_29 , який пояснив, що тілесні ушкодження, які були виявлені на трупі ОСОБА_16 , наносились упродовж приблизно 15 хвилин. Тобто, проміжок часу між закінченням нанесення тілесних ушкоджень до втрати свідомості та настання смерті, з врахуванням часу побиття, буде ще меншим.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_18 і в частині того, що вона не знає, що сталось з ОСОБА_16 , вказане спростовується показаннями свідка ОСОБА_19 , який прибув на місце події після телефонного дзвінка ОСОБА_17 на лінію «102» 24.02.2021 року. Вже тоді свідок ОСОБА_18 пояснила ОСОБА_19 , що вона бачила труп ОСОБА_20 і його вбили саме ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що тілесні ушкодження, які були виявлені у загиблого, могли утворитися напередодні, такі доводи спростовуються даними висновку експерта № 29 від 15.04.2021 та роз`ясненнями експерта в судовому засіданні, згідно яких тілесних ушкоджень у потерпілого, які б могли утворитися до 23.02.2021, при експертизі виявлено не було.

Не заслуговують, також, на увагу доводи сторони захисту про те, що тілесні ушкодження могла нанести свідок ОСОБА_17 , коли ОСОБА_14 та ОСОБА_18 покинули будинок. Вказане спростовується сукупністю досліджених доказів, зокрема, показаннями самих обвинувачених, які не заперечували нанесення тілесних ушкоджень загиблому, проте вказували на їх незначну кількість, яка, на їх думку, не могла спричинити загибель. Після такого «незначного», на думку обвинувачених, побиття, вони ще близько години вживали алкоголь і тільки тоді ОСОБА_14 залишив місце події. Свідок ОСОБА_18 пояснила, що коли вона повернулась на місце події, після того як топила піч, то ОСОБА_16 лежав на підлозі і мав видимі тілесні ушкодження на обличчі, після чого вони ще 3-4 години відпочивали і вже потім вона пішла додому. Поряд з цим, як роз`яснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_29 , усі тілесні ушкодження, які були виявлені у загиблого, утворилися приблизно за 15 хвилин до настання смерті, в тому числі і ті, про які вказала свідок ОСОБА_18 . Інших тілесних ушкоджень, які були спричинені до 23.01.2021 або посмертно, під час експертизи виявлено не було. Таким чином, нанесення тілесних ушкоджень іншими особами, окрім обвинувачених, можна виключити.

Доводи обвинувачених про те, що досудове слідство проведено не в повному обсязі, в тому числі, у зв`язку з невилученням бушлату, у якому перебував потерпілий, який було знайдено за місцем проживання ОСОБА_18 суд приймає до уваги, однак констатує, що відповідно до ч. 5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. При цьому, слідчий, згідно з вимогами ст. 94 КПК України, є суб`єктом оцінки доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Таким чином, слідчий самостійно вирішує питання збирання доказів і несе за це відповідальність. Поряд з цим, слід зауважити, що за обставин цього кримінального провадження, перебування бушлату загиблого за місцем проживання ОСОБА_18 (де жив і загиблий), жодним чином не спростовує версію обвинувачення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, смерть ОСОБА_16 настала через незначний проміжок часу після побиття його ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а версія обвинувачених та свідків про те, що він ще тривалий час жив та вживав спиртні напої, після чого залишив помешкання ОСОБА_17 - спростована об`єктивними доказами.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинувачених, суд виходить з того, що вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.

При цьому закон про кримінальну відповідальність розрізняє вчинення злочину як групою осіб, так і за попередньою змовою групою осіб.

Так, за змістом ч. 1 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається таким, що вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Поряд з тим, відповідно до ч. 2 цієї ж статті, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. При цьому домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони.

Дослідивши наведені вище докази, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів та не доведено того, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 попередньо домовились про вбивство ОСОБА_16 .

Посилання прокурора на те, що попередня змова обвинувачених проявлялась за допомогою конклюдентних дій (поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети), за конкретних обставин цього кримінального провадження, є недоречним, оскільки за таких обставин стороною обвинувачення має бути доведено не тільки те, що ОСОБА_14 діяв з умислом спричинення смерті потерпілому, а й те, що ОСОБА_15 усвідомлював умисел ОСОБА_14 і приєднався до його дій з бажанням вбити ОСОБА_16 . Однак, таких беззаперечних доказів стороною обвинувачення здобуто не було.

Крім того, вирішуючи питання про наявність в діях обвинувачених умислу саме на вбивство потерпілого, суд виходить з того, що умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями та наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб та засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів та наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Із досліджених судом доказів видно, що конфлікт розпочався раптово під час спільного вживання спиртних напоїв, при цьому, причиною конфлікту стали неправомірні дії загиблого до свідка ОСОБА_17 , а саме нанесення їй удару в обличчя, після чого обвинувачені нанесли потерпілому численні удари в різні частини тіла. Після цього, як слідує з показань обвинувачених та свідка ОСОБА_17 , які об`єктивно підтверджуються висновком комісійної судово-медичної експертизи (експертизи за матеріалами справи) № 63 від 01.06.2021, згідно якої обвинувачений після нанесення тілесних ушкоджень ще міг жити 20-30 хвилин, обвинувачений сидів на підлозі та був живий, відмовившись від медичної допомоги, запропонованої свідком ОСОБА_18 , яка повернулась до будинку. Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 міг здійснювати цілеспрямовані дії до втрати свідомості через розвиток травматичного шоку.

Отже, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , завдавши потерпілому тілесні ушкодження руками та ногами, припинили їх нанесення, продовжили вживати алкогольні напої. При цьому усвідомлюючи, що ОСОБА_16 ще живий, мали реальну можливість продовжити заподіяння ударів, не будучи обмеженими в засобах та часі, оскільки потерпілий вже сидів на підлозі і не чинив опору, чого не зробили. Крім того, наданим суду доказами не доведено, що дії обвинувачених зустріли активну протидію, що завадили обвинуваченим довести свій умисел на вбивство до кінця відразу.

Таким чином, наносячи ОСОБА_16 тілесні ушкодження, обвинувачені об`єктивно усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, припускали, що такими ударами будуть заподіяні тілесні ушкодження, і передбачали можливість настання наслідків у виді завдання будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілої, хоча й не конкретизували у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто вони діяли із неконкретизованим (невизначеним) умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, а до настання смерті ОСОБА_16 від таких ушкоджень ставились необережно.

Вказані дії обвинувачених повністю охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 121 КК, як завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, у зв`язку з чим кваліфікація дій обвинувачених підлягає зміні.

Вирішуючи питання про мету і мотив скоєння злочину, як про це вказала сторона захисту, суд виходить з наступного. Так, відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Таким чином, суд не вправі самостійно встановлювати та формулювати у обвинувачені, визнаного судом доведеним, мету і мотив вчинення злочину. Разом з тим, у сформульованому органом досудового розслідування та підтриманим прокурором обвинуваченні дійсно не зазначено мету і мотив вчинення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 злочину. Однак, підстави для винесення виправдувального вироку, з вказаних підстав, КПК України не містить. У вказаному кримінальному проваджені доведено, що вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, і цей злочин вчинено ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . При вирішенні питання про наявність в діянні обвинувачених складу цього злочину, судом враховується доведеність всіх обов`язкових складових складу злочину - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони, та приймається до уваги, що в складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, мета і мотив вчинення злочину не є обов`язковими ознаками суб`єктивної сторони складу злочину, без доказування яких в діянні винної особи такий склад відсутній.

Оцінивши наведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ними кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, дані про особи обвинувачених, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_14 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, до затримання офіційно не працював, розлучений, має неповнолітню дитину, проживає з матір`ю, яка страждає на тяжке захворювання та потребує догляду, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_15 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, в тому числі за вчинення аналогічного злочину, на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний тяжкий злочин, зі слів одружений, але будь яких доказів цього в ході судового розгляду так і не подав, за місцем проживання характеризується негативно, до затримання перебував під адміністративним наглядом, вів антигромадський спосіб життя, зловживав спиртними напоями, офіційно не працював, схильний до скоєння злочинів та правопорушень, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, в тому числі, характеру суспільно небезпечного діяння, вчиненого обвинуваченими та санкцію статті, за якою суд визнає їх винуватими, позицію потерпілої ОСОБА_13 , яка при призначенні покарання наполягала на суворому покаранні, враховуючи причини інциденту, а саме неправомірні дії загиблого по відношенню до свідка ОСОБА_17 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених потребує контролю з боку держави, а тому обирає їм покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст. 121 КК України. При цьому, суд також враховує роль кожного обвинуваченого у вчиненні злочину, а саме більш активну участь в нанесені тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_14 . На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ними так і іншими особами.

Відомості про процесуальні витрати в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 09.03.2021, після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинувачених запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, при цьому суд враховує особи обвинувачених, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У х в а л и в:

ОСОБА_14 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

ОСОБА_15 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку покарання обом обвинуваченим рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у строк покарання строк їх попереднього ув`язнення з 25.02.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяця з дня ухвалення вироку, тобто до 05.01.2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:

- змиви бурого кольору у кількості трьох штук, частина доріжки із слідами бурого кольору, покривало плед зеленого кольору у квітки синьо-білого кольору, резинові черевики чорного кольору, кофту зеленого кольору, кофту тільняшку чорно - білого кольору, камуфляжний бушлат зелено-коричневого кольору, штани спортивні, штани спідні, дві шкарпетки, чорні труси, металевий навісний замок із трьома ключами, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Житомирського РУП знищити;

- куртку синього кольору зі слідами бурого кольору, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Житомирського РУП повернути законному володільцю ОСОБА_14 .

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 09.03.2021 (т.2 а.п.31).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області .

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3