Справа № 304/1090/22 Провадження № 1-в/304/62/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника персоналу органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про скасування іспитового строку та направлення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, громадянина України, раніше судимого,

для відбування покарання за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

у поданні начальник сектору пробації ставить питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 для відбування призначеного йому за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2022 року покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. Посилається на те, що вказаний вирок Перечинського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_5 надійшов на виконання до сектору пробації 21 грудня 2022 року, після чого засудженого було поставлено на облік та ознайомлено з умовами і порядком відбування покарання, отримано підписку про те, що у разі систематичного порушення громадського порядку чи порушення умов відбування покарання, звільнення від відбування покарання може бути скасовано судом, а його направлено для реального відбування призначеного покарання; згідно зі ст. 13 КВК України стосовно засудженого ОСОБА_5 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та визначено дні явки четвертий понеділок кожного місяця, за що він особисто розписався. Вказує, що під час перебування на обліку ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони. Так, 24 квітня 2023 року засуджений не з`явився на реєстрацію до сектору пробації, а 25 квітня 2023 року надав пояснення про те, що в нього помер родич і він разом з дружиною займався підготовкою до похорону, але оскільки копію свідоцтва про смерть родича не надав, тому йому було винесено застереження у формі письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. 24 липня та 28 серпня 2023 року ОСОБА_5 знову (два рази підряд) не з`явився до сектору пробації, а 30 серпня 2023 року пояснив, що забув про необхідність явки до органу пробації, через що йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Оскільки засуджений допустив три неявки на реєстрацію до сектору пробації без поважних на те причин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому ініціатор подання просить таке задовольнити.

У судовому засіданні начальник органу пробації ОСОБА_3 своє подання підтримала та просила таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні подання також підтримала.

У свою чергу засуджений ОСОБА_5 просив у задоволенні подання органу пробації відмовити, оскільки його неявки були підставними, першого разу він й справді займався підготовкою до похорону та не знав, що про це треба попередити орган пробації, а наступні два рази не з`явився у визначені дні явки через те, що йому вже сімдесят років, а тому справді міг забути про дні явки, проте він з`являвся для реєстрації через декілька днів після таких, про що надав відповідні письмові пояснення.

У судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_6 проти задоволення подання також заперечив, при цьому показав, що ОСОБА_5 перший раз не з`явився для реєстрації, так як у нього помер родич і він займався підготовкою до похорону, а інші два рази через те, що забув, оскільки засуджений є особою похилого віку. Також звернув увагу суду на те, що засуджений до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягався, нових злочинів він не вчинив, на момент вирішення питання судом іспитовий строк для ОСОБА_5 вже закінчився.

Обміркувавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Так, відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, відділ з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч. 3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках: коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання) або якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів подання, вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2022 року затверджено угоду про примирення від 09 листопада 2022 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за якою останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а. ос. с. 3-6).

Вказуючи на порушення ОСОБА_5 покладених на нього вказаним вироком суду обов`язків, а саме обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, порушення якого засуджений допустив три рази, начальник органу пробації подала до суду дане подання.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 оку № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , зокрема з Листка реєстрації слідує, що такий не з`явився для реєстрації до органу пробації три рази 24 квітня, 24 липня та 28 серпня 2023 року (а. ос. с. 29), з приводу чого у першому випадку пояснював, що в нього помер родич і він займався підготовкою до похорону (а. ос. с. 25), у другому і третьому посилався на те, що забув, (а. ос. с. 61).

В той же час, підставою для скасування іспитового строку, згідно з вимогами ст. 166 КВК України, є невиконання засудженим покладених обов`язків та його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Вказана стаття, до поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

Судом на підставі матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одруженим, пенсіонер, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря психіатра/нарколога КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради не перебуває, а згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, такий ризик є низьким (а. ос. с. 16, 24, 26, 37-38).

Відтак сам факт невиконання засудженим покладених на нього судом і органом пробації обов`язків, без з`ясування їх причин, не може розцінюватися як небажання стати на шлях виправлення та не є підставою для задоволення подання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням.

Отже, на підставі наведеного суд вважає, що в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 слід відмовити через відсутність переконливих доказів того, що останній умисно ухиляється від явки на реєстрацію, умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки, а посилання ініціатора подання на неявки засудженого на реєстрацію без поважних причин не знайшли свого підтвердження, оскільки перший раз він не з`явився з поважних причин (помер родич), а інші дві неявки не можуть свідчити про те, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення, так як він є особою похилого віку, з`являвся до органу пробації через декілька днів після назначених днів реєстрації, про що надав відповідні письмові пояснення щодо неявки для реєстрації, що також свідчить про відсутність наміру ухилятися від обов`язку періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 369-372, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні подання начальника Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування засудженому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування призначеного йому за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2022 року покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1