Справа № 204/226/24
Провадження № 1-кс/204/75/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Дніпро, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000531 від 04.08.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000531 від 04.08.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000531 від 04.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно повідомлення ГВЗНД Управління СБ України у Дніпропетровській області, громадяни України за попередньою змовою групою осіб організували на території м. Дніпро та Дніпропетровської області незаконну оптовороздрібну торгівлю підакцизної групи товарів, виробництво яких здійснюється на базі промислових об`єктів Донецької та Луганської областей, які перебувають під контролем та оподаткуванням представників терористичних організацій так званих «Л/ДНР». Частину отриманого прибутку, від реалізації контрафактної продукції, перераховується на рахунки представників терористичних організацій так званих «Л/ДНР» в якості підтримки та стимуляції їх подальшої протиправної діяльності.В ході відпрацювання інформації встановлено, що мешканці м. Дніпро та Дніпропетровської області, без відповідної реєстрації об`єкта підприємницької діяльності, придбання ліцензій на торгівлю підакцизною групою товарів, налагодили оптову та роздрібну реалізацію виключно за готівкові кошти (без відображення фінансових операцій) на території м. Дніпро та Дніпропетровської області контрафактних тютюнових виробів з марками акцизного збору, які мають ознаки підробки, а також здійснюють виготовлення та реалізацію контрафактних алкогольних напоїв, сидру та перрі.Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Дніпропетровської області, залучила до протиправної діяльності громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також інших невстановлених осіб, які без відповідної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності, придбання ліцензій на торгівлю підакцизною групою товарів, налагодили оптову та роздрібну реалізацію виключно за готівкові кошти (без відображення фінансових операцій) на території м. Кам`янське Дніпропетровської області контрафактних тютюнових та алкогольних виробів, без марок акцизного податку, а також з марками акцизного збору, які мають ознаки підробки.В подальшому ОСОБА_5 з метою обороту грошових коштів, які отримані у процесі незаконної реалізації контрафактних тютюнових та алкогольних виробів, їх накопичення і виведення з України, використовує електронні не банківські установи, у тому числі, що мають російських кінцевих бенефіціарних власників, і за допомогою вказаних електронних сервісів надсилає кошти до тимчасово окупованих територій т.з. «ДНР».Відповідно до відповіді на доручення встановлено, що ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також іншими невстановленими особами, без передбаченого нормами чинного законодавства оформлення суб`єкта господарювання та отриманням відповідних ліцензій, налагодили протиправний механізм реалізації тютюнових та алкогольних виробів, без марок акцизного податку, а також з марками акцизного збору, які мають ознаки підробки.Крім того встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , здійснюють отримання контрафактних тютюнових виробів та сировини для виготовлення контрафактних алкогольних виробів, оператором поштового сполучення Нова Пошта та в подальшому використовуюють автотранспортний засіб марки «LEXUS» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюють їх перевезення для подальшого зберігання та реалізації до нежитлових гаражних приміщень, що знаходяться на території м. Кам`янське Дніпропетровської області, а також до місцьсвого фактичного проживання.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб автомобіль, марки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , перебуває у власності ОСОБА_9 .27.12.2023 в ході обшуку транспортного засобу марки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , виявлено та вилучено, окрім іншого, наступне:транспортний засіб автомобіль марки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та ключ до нього;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобумарки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 . Також слід зазначити, що 27.12.2023 за результатами обшуку транспортного засобу марки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , серед іншого було виявлено та вилучено тютюнові вироби без марок акцизного податку передбачених чинним законодавством України, у кількості 1290 пачок. 28.12.2023 вказані вище об`єкти оглянуто та визнано речовими доказами, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що зазначені предмети були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України, зокрема передбачає конфіскацією майна, незастосування арешту на зазначене майно може призвести до унеможливлення подальшого застосування санкції вказаної статті.Зазначене у клопотанні майно містить обставини, які мають значення для досудового розслідування кримінального провадження, а саме здійснення громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 протиправних дій спрямованих на фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.Незастосування арешту щодо зазначених предметів, речей та документів, може унеможливити використання їх як доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що зазначене майно може бути втрачено, знищено, перетворено, переміщено та відчужено на користь третіх осіб.Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього. Необхідність накладення арешту шляхом заборони користування, розпорядження майном зумовлена тим, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням про арешт майна.

В судове засідання слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000531 від 04.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 27.12.2023 в ході обшуку транспортного засобу марки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , виявлено та вилучено, окрім іншого, наступне:транспортний засіб автомобіль марки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та ключ до нього;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 . Також слід зазначити, що 27.12.2023 за результатами обшуку транспортного засобу марки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , серед іншого було виявлено та вилучено тютюнові вироби без марок акцизного податку передбачених чинним законодавством України, у кількості 1290 пачок. 28.12.2023 року вказані вище об`єкти оглянуто та 28.12.2023 року постановою слідчого визнано речовими доказами. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб автомобіль, марки «LEXUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , перебуває у власності ОСОБА_9 . В січні 2024 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт вищевказаного майна, вилученого під час обшуку 27.12.2023 року, зазначивши, що вказані предмети та речі мають доказове значення у кримінальному провадженні та можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також з метою конфіскації майна.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого. Проте, слідчим та прокурором не доведено,що вказані предмети та речі мають доказове значення у кримінальному провадженні та можуть бути злочином вчинення кримінального правопорушення. Також, клопотання не містить обставин, які свідчать про можливе зникнення, втрату, знищення, перетворення, пересування, відчуження зазначеного у клопотанні майна.

Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчій суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Дослідивши надані матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту, враховуючи вимоги ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим та не знайшло свого підтвердження під час судового засідання.

Керуючись ст. ст. 110, 234, 235, 170-173, 309, 369-372 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000531 від 04.08.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1