печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001529 прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001529 прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 27.07.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0001529 від 31.10.2022.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001529 від 31.10.2022 за фактом зловживанням службовими особами лікувально-профілактичних закладів України, за попередньою змовою із невстановленими посадовими особами контрактних дослідницьких організацій та в інтересах виробників лікарських засобів, при здійсненні погодження результатів клінічних випробувань, або із значним їх порушенням, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 321-2, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на матеріально-технічних базах лікувально-профілактичних закладах України Дніпропетровської області, Одеської області, Львівської області, Тернопільської області, Вінницької області, Закарпатської області, Київської області та міста Києва, проводиться ряд клінічних випробувань за участі контрактних дослідницьких організацій України, зокрема ТОВ «Клініка імунології та алергології «Форпост» (, зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 2 та «Лабораторія «Форпост» (), зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 2, які в свою чергу порушують вимоги наказу МОЗ України від 23.09.2009 № 690 «Про затвердження Порядку проведення клінічних випробувань лікарських засобів та експертизи матеріалів клінічних випробувань і Типового положення про комісії з питань етики», що призводять до фальсифікації таких досліджень.

За наявними фактами, службові особи ТОВ «Клініка імунології та алергології «Форпост» у порушення вимог наказу МОЗ України від 23.09.2009 № 690 фальсифікують результати клінічних випробувань, надають послуги лікування під час якого здійснюють реалізацію незареєстрованих лікарських засобів, що може спричинити настання тяжких наслідків для життя та здоров`я громадян України, у тому числі призвести до їх смерті.

Таким чином, встановлено, що генеральний директор ТОВ «Клініка імунології та алергології «Форпост» () ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 налагодив протиправний механізм продажу незареєстрованих лікарських засобів виробництва «РОКСАЛЛ Медіцін ГмбХ», Німеччина.

В ході досудового розслідування встановлено, що для легалізації протиправного механізму та безперешкодного постачання на територію України, ОСОБА_4 сприяв у проведенні клінічних досліджень препаратів виробництва «РОКСАЛЛ Медіцін ГмбХ», Німеччина, а саме:

1. SULGEN® Spray Birke (код дослідження: SL-361A);

2. SULGEN® Spray Phleum pratense (код дослідження: SL-351A);

3.SULGEN® Spray D (код дослідження: SL-372A);

4. CLUSTOID® Dermatophagoides pteronyssinus (код дослідження:

SC-332A);

5. CLUSTOID® Phleum pratense (код дослідження: SC-312A);

6. CLUSTOID® Betula verrucosa (код дослідження: SC-322A).

Водночас, для прискореного проведення клінічних випробувань, в порушення вимог наказу МОЗ України від 23.09.2009 № 690 «Про затвердження Порядку проведення клінічних випробувань лікарських засобів та експертизи матеріалів клінічних випробувань і Типового положення про комісії з питань етики», представниками «РОКСАЛЛ Медіцін ГмбХ» під час подачі документів на експертизу матеріалів клінічного випробування до ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» надано фальсифіковані документи щодо проведення І фази на матеріально технічних базах Чехії.

На підставі підроблених документів посадовими особами ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» надано дозвіл на проведення клінічних випробувань вказаних препаратів відразу ІІ та ІІІ фази, що може нанести шкоду життю та здоров`ю пацієнтів.

Крім того, до протиправного механізму та участі у проведенні клінічних досліджень ОСОБА_4 залучив директора ТОВ «Лабораторія «Форпост»» () ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на матеріально технічній базі ТОВ «Клініка імунології та алергології «Форпост» та ТОВ «Лабораторія «Форпост» проводять клінічні дослідження препаратів: SULGEN® Spray Birke, SULGEN® Spray Phleum pratense, SULGEN® Spray D, CLUSTOID® Dermatophagoides pteronyssinus, CLUSTOID® Phleum pratense та CLUSTOID® Betula verrucosa виробництва РОКСАЛЛ Медіцін ГмбХ, Німеччина.

Водночас, залучених в лікуванні пацієнтів ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 використовують для фальсифікації результатів клінічних випробувань вказаних препаратів, а списані препарати невідомої якості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 використовують під час надання послуг лікування.

27.07.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва (справа №757/28541/23-к) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , за результатами якого виявлено та вилучено наступне майно:

1) Мобільний телефон марки HUAWE VOG-L29, imei1: НОМЕР_2 ; imei2: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора «Київстар», який належить ОСОБА_4

2) Печатка гербова «МОЗ України Національна медична академія післядипломної освіти імені П.Л.Шупика код 01896702».

3) Печатка для довідок «МОЗ України Національна медична академія післядипломної освіти імені П.Л.Шупика код 01896702».

4) Печатка «МОЗ України Національна медична академія післядипломної освіти імені П.Л.Шупика».

Під час проведення обшуку було оглянуто вищезазначений мобільний телефон в якому виявлено інформацію стосовно клінічних досліджень, які проводить ТОВ «Клініка імунології та алергології «Форпост» ().

28.07.2023 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки слідчому, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 321-2, ч. 2 ст. 364 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001529 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 27.07.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0001529 від 31.10.2022, а саме:

1) Мобільний телефон марки HUAWE VOG-L29, imei1: НОМЕР_2 ; imei2: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора «Київстар», який належить ОСОБА_4

2) Печатка гербова «МОЗ України Національна медична академія післядипломної освіти імені П.Л.Шупика код 01896702».

3) Печатка для довідок «МОЗ України Національна медична академія післядипломної освіти імені П.Л.Шупика код 01896702».

4) Печатка «МОЗ України Національна медична академія післядипломної освіти імені П.Л.Шупика».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1