ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/142/24 Справа № 203/7490/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000550, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ленінград, з повною вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого: дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця за мобілізацією на посаді командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , військове звання «капітан»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_10

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_12 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 строком на 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, тобто з 17 грудня 2023 року до 14 лютого 2024 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 .

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід або альтернативний у виді застави.

В обґрунтування вказує, що сторона обвинувачення штучно створила докази для відповідності їх повідомленню ОСОБА_6 про підозру, на момент якої підстав не було. Зазначає, що на момент розгляду клопотання у сторони обвинувачення не було жодного доказу, який би свідчив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того зазначає, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утримані двох малолітніх дочок, офіційно працевлаштований, проходить службу в ЗСУ із перших днів військової агресії РФ, нагороджений відзнакою «Ветеран війни», має офіцерське звання «капітан», характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою з місця мешкання, раніше до адміністративної та до кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів виходить з наступного.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів справи слідує, що 17 грудня 2023 року до ЄРДР за № 0000550 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

17 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, а саме перевищенні військовою службовою особою службових повноважень, застосуванні нестатутних заходів впливу щодо підлеглого, застосування насильства щодо підлеглого, вчинене із застосуванням зброї, вчинені в умовах воєнного стану.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, що підтверджується, зокрема: повідомленням командира ВЧ НОМЕР_2 про наявні ознаки кримінального правопорушення від 17 грудня 2023 року; медичною характеристикою потерпілого ОСОБА_13 від 17 грудня 2023 року; медичною довідкою потерпілого ОСОБА_13 від 17 грудня 2023 року; повідомленням про подію у ВЧ НОМЕР_1 від 17 грудня 2023 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17 грудня 2023 року; протоколом огляду місця події від 17 грудня 2023 року; протоколом допиту потерпілого від 17 грудня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17 грудня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17 грудня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17 грудня 2023 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме особу підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого військового злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Оцінюючи вищевказані обставини, також приймається до уваги практика ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Що стосується вимог апеляційної скарги щодо можливості визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави, то слід врахувати підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також особу підозрюваного, якому інкриміновано вчинення особливе тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосування насильства щодо підлеглого військовою службовою особою із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану, а отже, в межах своїх дискреційних повноважень, слідчий суддя не вважав за можливе визначити підозрюваному заставу, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України.

За наведених обставин, не визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави на даному етапі кримінального провадження, буде відповідати завданням даного кримінального провадження.

Псилання захисника на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утримані двох малолітніх дочок, офіційно працевлаштований, проходить службу в ЗСУ із перших днів військової агресії РФ, нагороджений відзнакою «Ветеран війни», має офіцерське звання «капітан», характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою з місця мешкання, раніше до адміністративної та до кримінальної відповідальності не притягувався, також враховані слідчим суддею поряд з іншими та вони не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000550, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4