Справа № 307/3421/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/477/23 за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.08.2023.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру від 24.06.2023 у межах кримінального провадження № 0000017, відомості про яке 24.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів судового провадження вбачається, що захисник-адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України, звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно з якою просить скасувати повідомлення про підозру від 24.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000017, якою ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що у провадженні СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження 24.06.2023 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України. 08.08.2023 стороною захисту подано клопотання про зміну правової кваліфікації, яке в порушення вимог КПК України не розглянуто. Також у серпні 2023 кримінальне провадження № 0000017 за кваліфікацією ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України за територіальною підслідністю передано до СВ Тячівського РВП ГУ НП В Закарпатській області. Постановою від 21.08.2023 продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000017, незважаючи на подані стороною захисту заперечення, що обгрунтовані відсутністю в матеріалах кримінального провадження доказів вчинення ОСОБА_6 злочину передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України. Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру у вказаному провадженні необґрунтоване та підлягає скасуванню, оскільки слідчим зроблено передчасний висновок, щодо наявності в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України.

-2-

Згідно тексту підозри від 24.06.2023, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, діючи з умислом та знаючи про дію Указу Президента України № 64/2022, щодо ведення та дії воєнного стану на території України, шляхом залучення невстановленої групи осіб, маючи доступ до екзаменаційного класу ТСЦ 2143 РСЦ ГСЦ МВС у Закарпатській області в м. Тячів по вул. Промисловій, 6 А, забезпечила невстановленим слідством особам доступ до робочого екзаменаційного комп`ютера, шляхом під`єднання додаткового технічного обладнання, що дало можливість непомітно для сторонніх осіб та технічних засобів контролю (відеоспостереження) дистанційного складання іспиту, а саме надання вірних відповідей та питання тестів Національної автоматизованої системи, модулі «Екзаменатор», сторонніми особами з іншого приміщення, імітуючи процес складання особою, яка в цей час нібито складає іспит, підробляючи в такий спосіб результат іспиту та надаючи можливість особам фіктивно складати теоретичний іспит, а у подальшому на підставі складеного у такий спосіб іспиту, бути допущеним до складання практичного іспиту. Також у даній підозрі від 24.06.2023 зазначено, що ОСОБА_6 , займаючи посаду адміністратора Територіального сервісного центру 2143 (на правах відділу м. Тячів) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області (філія ГСЦ МВС), будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до п. 4 ч. 3 посадової інструкції затвердженої 10.04.2023, начальником РСЦ ГСЦ МВС в Закарпатській області, уповноважена приймати теоретичний та практичний іспит для отримання особами права керування транспортними засобами під час чого зобов`язана у визначеному порядку використовувати технічні засоби контролю (у тому числі фото та відеотехніки) для фіксації процесу складання іспитів та несе відповідальність за використання технічних засобів контролю під час складання теоретичного іспиту (у тому числі фото та відеотехніки) збереження отриманої за допомогою них інформації та доступу до неї. Діючи в супереч Інструкції «Про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженої наказом МВС від 07.12.2009 за № 515 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.05.2020 під № 408), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2019 за № 74/17369, відповідно до якої встановлюється порядок приймання іспитів для отримання особами права керування транспортними засобами, оформлення, видачі, обміну, повернення, зберігання, анулювання та знищення національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія) територіальними сервісними центрами МВС (далі - ТСЦ МВС). Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, СІ, С, D1 і D видаються особам, які склали в ТСЦ МВС теоретичний і практичний іспити, а під час складання теоретичного і практичного іспитів використовуються технічні засоби контролю (у тому числі фото- та відеофіксації) процесу складання іспиту. 23.06.2023 о 14 год 45 хв ОСОБА_6 , діючи умисно, в супереч інтересам служби, перебуваючи в екзаменаційному класі Територіального сервісного центру 2143 (на правах відділу м. Тячів) регіонального сервісного центру ТСЦ МВС в Закарпатській області (філія ТСЦ МВС) розташованого за адресою Закарпатська область Тячівський район, м. Тячів, вул. Промислова, 6 А, повідомила особі, що повинна була пройти теоретичний іспит шляхом проходження тестів на робочому екзаменаційному комп`ютері з використання модулю «Екзаменатор» НАІС, ОСОБА_8 про необхідність імітації проходження іспиту, після чого, невстановлені досудовим розслідуванням особи, дистанційно, з іншого приміщення вказаного ТСЦ, за допомогою заздалегідь встановленого додаткового технічного обладнання, склали замість ОСОБА_8 теоретичний іспит, а ОСОБА_6 забезпечила цим особам можливість приховати несанкціоноване втручання до модулю «Екзаменатор» НАІС від сторонніх осіб та технічних засобів контролю (відеоспостереження), що призвело до підробки інформації

-3-

яка обробляється у Національній автоматизованій інформаційній системі, модулі «Екзаменатор». З приводу наявності підстав для скасування оскаржуваного повідомлення про підозру, захисник вказує на те, що згідно ч. 3 ст. 27 КК України «Організатором є особа, яка організувала вчинення кримінального правопорушення (кримінальних правопорушень) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування кримінально протиправної діяльності організованої групи або злочинної організації». Згідно ст. 361 КК України «Несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж - та ч. 5 ст. 361 КК України дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені під час дії воєнного стану, - караються позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років». Однак станом на час розгляду скарги, в матеріалах кримінального провадження відсутні жодні докази того, що ОСОБА_6 забезпечила невстановленим особам технічний доступ до екзаменаційного комп`ютера, шляхом під`єднання додаткового технічного обладнання відсутні. У розпорядженні слідства відсутні докази наявності відбитків пальців ОСОБА_6 на такому додатковому обладнанні. Докази забезпечення ОСОБА_6 доступу до екзаменаційного класу стороннім особам у вигляді відео чи показань свідків також відсутні. Факт відсутності встановленого слідством часу такого під`єднання та факт відсутності жодного з групи осіб, здійснювала використання екзаменаційного комп`ютера з метою підроблення результатів іспиту свідчить про те, що слідство не володіє жодними фактичними даними, щодо звинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 27 КК України. За вказаних обставин, підозра від 24.06.2023 щодо вчинення ОСОБА_6 дій з ознаками правопорушення за ст. 27 КК України ґрунтується виключно на припущеннях слідства, а тому по своїй суті суперечить вимогам ст. 276 КПК України. Доказом викладеного є відсутність пред`явлення підозри у вчиненні правопорушення за ст. 28 КК України, оскільки не може бути організатора злочину за відсутності групи осіб, яку власне і організовували. При цьому захисник вказує, що аналіз змісту науково-практичного коментаря до ст. 363 КК України та системний аналіз змісту підозри від 24.06.2023, врученій ОСОБА_6 свідчить про те, що дії останньої по відношенню до ОСОБА_8 , які мали місце 24.06.2023 при складанні теоретичного іспиту можуть бути кваліфіковані лише за ст. 363 КК України, оскільки ОСОБА_6 при складанні такого іспиту є спеціальним суб`єктом, яка діяла на підставі Інструкції «Про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі свідоцтва водія № НОМЕР_1 наказ МВС від 0712.2009, зареєстрованої МЮУ 22.01.2010 за № 7417369. Зважаючи на наявні у розпорядженні слідства докази, дії невстановлених осіб з числа співробітників ЕСЦ 2143 РСЦ ГСЦ МВС в Закарпатській області, до яких відноситься ОСОБА_6 , направлені на імітацію здачі теоретичного іспиту для отримання прав керування транспортним засобом, шляхом порушення правил використання екзаменаційного комп`ютера (через приєднання додаткових пристроїв) за своїм суб`єктивним та об`єктивним складом підпадає під визначення правопорушення, передбаченого нормою ст. 363 КК України. Викладене, на думку захисника, виключає наявність у діях ОСОБА_6 складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України. Враховуючи те, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, наявні всі підстави для скасування повідомлення про підозру від 24.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000017, якою ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України.

-4-

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що Тячівським РВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017, відомості про яке 24.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України. 24.06.2023 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України, тобто у організації несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до підробки інформації, вчинену під час дії воєнного стану. Слідчим суддею констатовано, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України. При врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_6 була причетною до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України, а наведені захисником обставини, не можуть бути підставами для скасування підозри. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст. 276-278 КПК України, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрювана ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали слідчого судді від 28.08.2023, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України від 24.06.2023. В обґрунтування вимог посилається на аналогічні, що і в скарзі доводи, додатково вказуючи на те, що слідчим суддею проігноровано доводи скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 про те, що підозра є необґрунтованою і є виключно припущенням слідчого. Просить скасувати повідомлення про підозру від 24.06.2023 за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України у кримінальному провадженню № 0000017.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, промову прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваної ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею дотримано.

Підстави та порядок повідомлення про підозру визначено главою 22 КПК України.

Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

-5-

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права слід вважати законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

24.06.2023 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України, тобто в організації несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до підробки інформації, вчинену під час дії воєнного стану.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту цієї норми випливає, що можливість оскарження повідомлення про підозру, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими доводами. Підозра є мінімальним стандартом в аспекті доказування, для якого достатньо щонайменших ознак, які здатні переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише у разі, якщо воно є необґрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК України не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки.

Цього припису кримінального процесуального закону слідчий суддя дотримався. В ухвалі зазначив, що наявна сукупність доказів, на його думку, давали слідчому підстави підозрювати ОСОБА_6 в указаних діяннях.

-6-

Скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, оскільки викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_6 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.

Колегія суддів враховує і те, що частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні кримінального провадження до суду.

При цьому встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України, була предметом розгляду при постановленні ухвали про обрання останній

-7-

запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та підтверджувалась дослідженими доказами та сукупністю фактичних даних, які містяться в наведених доказах, та була достатньою для висновку про причетність підозрюваної до вищевказаного злочину.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до переконання, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти до переконання в тому, що ОСОБА_6 була причетною до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України.

Наведені в апеляційній скарзі обставини, зокрема, щодо відсутності достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України та відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, а також наявності підстав для перекваліфікації дій підозрюваної з ч. 5 ст. 361 на ст. 363 КК України, колегія суддів відхиляє, оскільки такі не свідчать про незаконність чи необґрунтованість повідомлення про підозру. Поряд з тим колегія суддів констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають. Щодо невинуватості підозрюваної у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, то слід зазначити, що вина доводиться, і відповідно, встановлюється, в ході судового розгляду.

При цьому колегією суддів враховується те, що на час звернення сторони захисту зі скаргою, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, ще не було завершено, матеріали проведених негласних слідчих розшукових дій, не було розсекречено.

Разом з тим, обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення на момент вручення були наявними і підтверджуються наданими прокурором в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколом огляду та переогляду відеозапису від 01.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 віл 23.06.2023; протоколом огляду предметів та перегляду відеозапису від 02.11.2023; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо-, відеоконтроль особи від 28.08.2023 та іншими матеріалами.

З огляду на зазначене, колегія суддів констатує, що на даному етапі досудового розслідування зібрано достатні докази для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 361 КК України.

Більш того, під час проведення досудового розслідування та розсекречення матеріалів НСРД, 03.11.2023 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Колегія суддів також констатує, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

-8-

На переконання колегії суддів, стороною захисту не наведено даних, які б спростовували висновок сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування та вбачає наявність обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у контексті її розуміння Європейським судом з прав людини.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання виконання судом обов`язку щодо надання обґрунтування, яке випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі підозрюваної ОСОБА_6 доводи аналогічні, що і в скарзі захисника-адвоката ОСОБА_7 до слідчого судді, підстави, з яких заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді, були предметом перевірки слідчим суддею, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до переоцінки встановлених слідчим суддею фактичних обставин, яким дано вірну оцінку, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.08.2023, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 24.06.2023, у межах кримінального провадження за № 0000017, відомості про яке 24.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді