ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000291 від 29.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Берестове Артемівського району Донецької області, українець, громадянин України, який має середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

05.04.2012 року Краснолиманським міським судом за ст. 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 10 років (покарання відбув);

09.02.2021 року Краснолиманським міським судом за ст. 1261 КК України до громадських робіт на 200 годин (покарання відбув);

16.02.2022 року Краснолиманським міським судом за ст. 1261 КК України до 240 годин громадських робіт;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

28.08.2023 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , завідомо знаючи що в будинку АДРЕСА_2 , ніхто не мешкає та в ньому знаходиться майно, яке у подальшому буде мати грошову цінність, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення такого майна.

В цей же момент, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів із прямим умислом, користуючись відсутністю власника домоволодіння, усвідомлюючи, що на всій території Україні введено воєнний стан - ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник через незаперту хвіртку на огороджену парканом на територію двору домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Далі, ОСОБА_3 , зайшов до приміщення будинку вказаного домоволодіння через незаперті вхідні двері, де з приміщення спальної кімнати таємно викрав телевізор марки «Bravis» модель: LCD-32C3000/Smart+T2, 32 дюйми, 81 сантиметр, рідкокристаличний вартістю 2250 грн., який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згодом, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна в цей же день, а саме 28.08.2023 о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_3 проник через незаперту хвіртку на огороджену парканом територію двору домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Далі ОСОБА_3 , зайшов до приміщення будинку вказаного домоволодіння через незаперті вхідні двері, де з приміщення кухні таємно викрав холодильник білого кольору з морозильною камерою марки «LG» моделі GN-V262RCS/GN-V262SCS вартістю 6221,5 грн., який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення зник, викрадене майно звернув на власну користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 8471,50 грн.

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

02 листопада 2023 року між обвинуваченими, захисником ОСОБА_5 та прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.

В угоді зазначено, що підозрюваному ОСОБА_3 роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є:

для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а саме вирок може бути оскаржений:

в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

в касаційному порядку:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краснолиманського міського суду від 16 лютого 2022 року у виді 240 годин громадських робіт, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, становить 30 днів позбавлення волі, визначити остаточне покарання у виді 5 років 10 днів позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що злочин вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого підтримав затвердження угоди.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинувачених, зазначає, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Так, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Прокурором отримана згода потерпілої сторони на укладення угоди.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладаючи угоду про визнання винуватості, де ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину і погоджуються на призначення узгодженого покарання відмовляючись таким чином, від права на судовий розгляд своєї справи, під час якого прокурор повинен довести вину особи. Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченими виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 листопада 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краснолиманського міського суду від 16 лютого 2022 року у виді 240 годин громадських робіт, відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, визначити остаточне покарання у виді 5 років 10 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази: телевізор марки «Bravis» модель: LCD-32C3000/Smart+T2, 32 дюйми, 81 сантиметр, рідкокристалічний, холодильник білого кольору з морозильною камерою марки «LG» моделі GN-V262RCS/GN-V262SCS, які належать ОСОБА_6 та були передані їй на відповідальне зберігання залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_7