Номер провадження: 11-сс/819/65/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/1670/23 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горіс Республіки Вірменія, громадянки України, що має вищу освіту, заміжня, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що 16.07.2023 року о 07 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні м`ясного павільйону на території ринку «Північний», розташованого за адресою: м. Херсон, просп. 200-річчя Херсону, 7, у ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті неприязних відносин, переслідуючи умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи, що нанесення удару кухонним «топориком» для рубки м`яса в область голови є небезпечним для життя та здоров`я людини, тримаючи в правій руці кухонний «топорик» для рубки м`яса, нанесла ним один удар в область правої тім`яної ділянки голови ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що супроводжувалося погрозами вбивства останньої, після чого намагалася нанести ще один удар вказаним кухонним «топориком» в область голови, але внаслідок того, що потерпіла ОСОБА_9 чинила їй опір, то удар був нанесений внаслідок хаотичних рухів по лівій кістці ОСОБА_9 , чим спричинила останній згідно наступні тілесні ушкодження: різану рану основної фаланги 1-го пальця лівої кисті останньої, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також крововилив у правій тім`яній ділянці голови, поверхневі різані рани нігтьових фаланг 1-го та 3-го пальців лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, однак не довела кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від її волі, а саме: її протиправні дії були припинені свідками кримінального правопорушення: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За викладених обставин, 31.07.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме: замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала за необхідними для доведення злочину до кінця.

Слідчий СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області майор поліції ОСОБА_12 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 на строк 60 днів в межах строків досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - відмовлено.

Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покладено на неї такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 04 жовтня 2023 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, в апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Свої доводи мотивує тим, що суд не надав належної оцінки тим фактам, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Вважає, що підозрювана, розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення, буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності, тим самим переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду. Крім того, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вона знайома із потерпілою ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_13 , яка є прямим очевидцем кримінального правопорушення, ці особи мають спільне місце роботи. Також може продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебувають у тривалих неприязних відносинах між собою, мають спільне місце роботи. Обраний слідчим суддею щодо підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту вважає недоцільним, оскільки він не зможе гарантовано запобігти ризикам зазначеним вище.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила її задовольнити, позицію захисника ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 , слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на неї певних обов`язків у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрювана тривалий час проживає у м. Херсоні, де проживають її троє дітей, онуки. Наявність сім`ї є найбільшим стримуючим фактором для жінки. Підозрювана не має фінансових ресурсів для організації переховування, а тому ризик ухилення від слідства в даному випадку є вкрай мінімальний. Потерпіла фактично проживає у цивільному шлюбі з чоловіком підозрюваної, з яким шлюб юридично не розірвано, а тому є дуже сумнівним можливість здійснення підозрюваною якогось тиску на потерпілу. Підозрювана є жінко, до якої ніколи не застосовувались жодні заходи державного примусу.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Так, в провадженні слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 перебувають матеріали кримінального провадження №0000272 від 16.07.2023 року щодо ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого і оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а саме: протоколом огляду місця події від 16.07.2023 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , висновком експерта КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР № 213 від 18.07.2023 року щодо наявних тілесних ушкоджень, протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, висновком додаткової судово-медичної експертизи КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР № 170/213-МС від 20.07.2023 року щодо наявних тілесних ушкоджень, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 .

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Водночас прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання іншим ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Дослідивши дані, що характеризують особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Але, на думку колегії суддів, слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, належним чином не мотивував свого рішення та не навів переконливих мотивів, що саме такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_8 з урахуванням тих ризиків, які навів в ухвалі слідчий суддя, а тому судове рішення належить скасувати та постановити нову ухвалу.

Колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 , розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вона добре знайома із потерпілою ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_13 яка є прямим очевидцем вчинення кримінального правопорушення, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебувають у тривалих неприязних відносинах між собою, мають спільне місце роботи, що у свою чергу дає підстави для застосування до неї одного з запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , для ухвалення законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на вищевикладене та можливу у такому випадку тривалість здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що перебування ОСОБА_8 під вартою протягом всього цього часу буде невиправдано суворим обмеженням її права на свободу, закріпленого як в ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, так і в ч.1 ст.29 Конституції України.

У зв`язку з цим, колегія суддів перевірила доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та встановила їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винною у кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, але вважає їх настання маловірогідними.

Отже, колегія суддів, враховуючи дані, які характеризують особу ОСОБА_8 , наявність у неї постійного місця проживання, відсутність відомостей про її негативну репутацію, та всі інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, дійшла висновку, що прокурором на цій стадії досудового розслідування не доведено, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

В даному кримінальному провадженні, враховуючи наявність зазначених вище ризиків, доцільним є застосування саме запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту із фактичним обмеженням підозрюваної лише в нічний час не є достатнім стримуючим фактором для особи підозрюваної, вид та характер даного запобіжного заходу не містить достатньо обмежуючих заходів для запобігання вказаних ризиків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. «с», ч.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи здійснюється за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Зважаючи на це, застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які у даному випадку, відповідно до ч.2 ст.177, ст.181 КПК України, виправдовують застосування саме такого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого щодо підозрюваної ОСОБА_8 та доводи апеляційної скарги прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відповідають вимогам КПК України, але мотиви, викладені в апеляційній скарзі прокурора щодо недостатності застосованого ухвалою слідчого судді запобіжного заходу є слушними та прийнятними.

Саме застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї певних обов`язків, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства.

Тому, на думку колегії суддів, щодо ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, який в даному випадку є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Саме цілодобовий домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваної процесуальних обов`язків. З цією метою, колегія суддів вважає доцільним покласти на підозрювану ОСОБА_8 процесуальні обов`язки, передбачені п.1, 2, 3, 4, 8, ч.5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні в частині скасування ухвали слідчого судді належить задовольнити, а ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_15 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 серпня 2023 року, якою застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний час доби - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 , погодженого з першим заступником керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 04 жовтня 2023 року включно, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з місця свого проживання: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, покладених судом, до 04 жовтня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_16 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4