УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001563 від 22.12.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, працюючого водієм у КП «Надія» Крижанівської сільської ради Одеського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 22.12.2023, у невстановлений слідством час, ОСОБА_5 , який працює на посаді водія в Комунальному підприємстві «Надія» Крижанівської сільської ради Одеського району Одеської області, керуючи спеціалізованим вантажним сміттєвозом «АТ 3011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав на територію Лісківського кладовища, розташованого за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Ліски, вул. Марсельська, 1, де разом із працівниками зазначеного комунального підприємства ОСОБА_7 і ОСОБА_8 стали здійснювати збирання та вивезення сміття з території вищевказаного кладовища.

22.12.2023, у невстановлений слідством час, перебуваючи на території Лісківського кладовища, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вжили спиртні напої, після чого ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння заборонено, приступив до керування спеціалізованого вантажного сміттєвоза «АТ 3011», чим допустив порушення вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху України), який передбачає, що:

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,

при цьому останній разом із працівниками КП «Надія» ОСОБА_7 і ОСОБА_8 продовжили збирати сміття на території Лісківського кладовища, під час чого водій ОСОБА_5 на керованому ним сміттєвозі «АТ 3011» під`їжджав до куп сміття (гілки та трава), а ОСОБА_7 і ОСОБА_8 завантажували це сміття у кузов-контейнер зазначеного сміттєвоза.

У подальшому 22.12.2023, приблизно о 13:40 год., у світлий час доби, у суху погоду, без опадів, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за кермом спеціалізованого вантажного сміттєвоза «АТ 3011», перебуваючи на ділянці №24 Лісківського кладовища, з метою під`їзду до однієї з куп сміття (гілки та трава), розташованих на вказаній ділянці кладовища, прийняв рішення відновити рух заднім ходом.

В цей момент на вказаній ділянці кладовища, у безпосередній близькості від зазначеного сміттєвоза «АТ 3011», знаходився працівник КП «Надія» ОСОБА_7 .

Перед початком руху заднім ходом, маючи можливість звернутися за допомогою до інших осіб, а також маючи реальну і об`єктивну можливість виявити небезпеку для свого руху зазначеного пішохода ОСОБА_7 , який перебував у безпосередній близькості від сміттєвоза, водій ОСОБА_5 , в порушення вимог п. 2.3. б) Правил дорожнього руху України, які передбачають:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»,

уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не переконався в безпеці свого руху, не врахував дорожню обстановку, стан свого здоров`я та своє самопочуття, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження, стан і конструкцію свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не звернувся за допомогою до інших осіб, а діючи з необережності, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, в порушення вимог п.п. 1.5., 10.9. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 10.9. «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб»,

відновив рух на вищевказаному вантажному сміттєвозі та став рухатися заднім ходом по ділянці №24 Лісківського кладовища, рухаючись з боку житлового комплексу «Меридіан» в напрямку футбольного клубу «Дербі», під час чого скоїв наїзд (переїзд) правими колесами керованого ним спеціалізованого вантажного сміттєвоза «АТ 3011» через тіло пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок даної ДТП пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці події.

Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 2.9. а), 10.9. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_7 .

У вчинені кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, розлучений, працюючий на посаді водія в КП «Надія» Крижанівської сільської ради Одеського району Одеської області, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

За вищевказаних обставин, 22.12.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23.12.2023 року останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогог ч. 3 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.

В судовому засіданні:

-прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити;

-захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 погоджується з підозрою, померлий був його другом. Після наїзду на потерпілого він намагався надати йому медичну допомогу. Добровільно з`явився до правоохоронних органів із зізнанням та активно сприяє досудовому розслідуванню. Крім того, адвокат ОСОБА_4 зазначає, що цивільна дружина ОСОБА_5 вже зверталася до родини потерпілого із метою відшкодування завданого збитку заподіяної шкоди. Захисник також просив слідчого суддю звернути увагу на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_5 , оскільки останній тривалий час перебуває у цивільному шлюбі, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, що підтверджується долученими у судовому засіданні характеристиками, крім того, останній офіційно працевштований та відповідно до характеристики за місцем роботи, у порушенні техніки безпеки помічений не був, користується повагою та авторитетом у колективі та є сумлінним працівником. Також захисник зауважив на тому, що стан здоров`я ОСОБА_5 нестабільний, адже він є інвалідом другої групи безстроково, у зв`язку із травмою опорно-рухового аппарату та потербує спеціалізованого догляду.

З огляду на вищевикладене у сукупності, адвокат ОСОБА_4 просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, долучивши письмові заперечення з додатками.

-підозрюваний свою вину у скоєному визнав у повному обсязі щиро каявся, щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно матеріалів поданого клопотання, 23.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правропрушення стороною обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.12.2023, схемою та фототаблицею до нього; протоколом огляду місця події від 22.12.2023 та фототаблицею до нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.12.2023; протоколом відібрання біологічних зразків для проведення судової експертизи від 22.12.2023; результатом огляду ОСОБА_5 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Drager» АLCOTEST 6810 (тест №271); речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння тяжкого кримінального правопорушення, який призвів до загибелі особи,за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопопрушення та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків у вигляді загибелі особи, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані свідка який працює із підозрюваним на одному підприємстві, що свідчить про те, що вони ймовірно знайомі особисто. В подальшому особа свідка буде допитана безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, відповідно до чого слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним на свідка, схиляючи його до надання неправдивих показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Водночас, слідчий суддя вважає необґрунтованими стороною обвинувачення твердження щодо існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, як було встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 з підозрою погоджується, щиро кається, самостійно з`явився до правоохоронних органів із зізнанням у вчиненному та наразі співпрацює зі слідством. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що вказаний ризик у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що злочин в якому підозрюється ОСОБА_5 було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи те, що підозрюваний вживав алкогольні напої перебуваючи на роботі, де він працює водієм, його дії несли за собою погрозу для всіх учасників дорожнього руху та призвели до загибелі людини, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001563 від 22.12.2023 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.02.2024 року, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1