Справа № 141/401/23
Провадження №1-кп/141/4/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000153 від 09.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Оратів Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , освіта вища, працює тренером Оратівської дитячо-юнацької спортивної школи Вінницького району Вінницької області, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

03.05.2023 приблизно о 12:00 год, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу через ворота заїхав мотоблоком «Кентавр» із причепом зеленого кольору на територію ТОВ «С.В.-Транс», що розташовано за адресою вул. Героїв Майдану, 1а, смт Оратів Вінницького району Вінницької області, та при в`їзді помітив складене тентове покриття, і у нього виник умисел на його крадіжку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, під`їхав до місця, де зберігалось тентове покриття ПВХ 630 г/м2 ТМ «SIOEN», після чого, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, діючи умисно і протиправно, достовірно знаючи про те, діє в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ та Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ) взявши частину тентового покриття ПВХ 630 г/м2 ТМ «SIOEN» з люверсами, розмірами 12,5х7,5м, площею 71,25 м2, яке лежало у складеному стані, завантажив на кузов причіпа. Після чого, ОСОБА_4 помітив автомобіль, який в цей час заїхав на територію підприємства, тому сів за кермо мотоблоку та почав їхати з місця скоєння злочину, однак свій злочинний умисел не довів до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки тентове покриття сповзло з причіпа мотоблоку на землю та залишилось на території ТОВ «С.В.-Транс».

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення майна, а саме частини тентового покриття ПВХ 630 г/м2 ТМ «SIOEN» з люверсами, розмірами 12,5х7,5м, площею 71,25 м2, вартість якого відповідно до висновку експерта №2983/23-21 від 16.05.2023 становить 7642,42 грн, тим самим міг би спричинити потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні 15.02.2024 обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст.185 КК України, визнав, у скоєному щиро розкаявся та шкодував про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні 07.12.2023 суду пояснив, що в той день, коли відбулася подія кримінального правопорушення, він з дружиною заїзджали на територію свого підприємства, що розташоване по АДРЕСА_2 , та побачили, що на території підприємства стоїть мотоблок з причіпом, а ОСОБА_4 намагається накрити борт. На причіп прицепа був накинутий брезент, який був попередньо розрізаний навпіл, однак був доволі важкий. На території підприємства стояла будка, яку весною працівники підприємства переносили, де знайшли один кусок брезенту, а на другий день ОСОБА_4 приїхав вже його грузити. Брезент був доволі важкий, тому необхідно було докласти трохи зусиль, щоб його погрузити. Коли вони з дружиною заїхавши на територію підприємства та зупинили автомобіль, ОСОБА_4 , побачивши, що вони зупинились, не накриваючи борта, одразу сів на мотоблок та поїхав. Вони не стали його наздоганяти, однак в подальшому ОСОБА_6 попросив сусіда ОСОБА_4 , щоб останній прийшов, пояснив ситуацію та вибачився, однак ОСОБА_4 відмовився, що й стало підставою для звернення із заявою про скоєння кримінального правопорушення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що на початку травня 2023 року вона з чоловіком поїхала на територію ТОВ «С.В.-Транс». Проїхавши по території метрів 50, вони побачили, як чоловік в капюшоні, яким був ОСОБА_4 , якого вона упізнала, стояв на прицепі та грузив якусь річ на мотоблок. Вони зупинились, чоловік їх побачив, все покинув, сів за мотоблок та поїхав. Підійшовши до місця події, вони побачили, що чоловік грузив відрізний кусок брезенту, який колись пропав, чоловіка вони не зупиняли.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що її зять ОСОБА_9 є власником мотоблоку, який було надано у користування ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що у той день, коли був замах на крадіжку брезенту, він знаходився у гаражі, брезент він раніше бачив, він знаходився на території ТОВ «С.В.-Транс» при в`їзді з лівої сторони та був світлого кольору, однак після замаху на крадіжку він був перенесений у гараж. ОСОБА_11 був присутній під час проведення огляду місця події та складання протоколу огляду 8 травня 2023 року, який відбувався у гаражі ТОВ «С.В.-Транс», у його присутності заміряли довжину брезенту.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснив, що був присутній під час проведення слідчий дій, а саме працівниками поліції у приміщенні ТОВ «С.В.-Транс» за допомогою рулетки було проведено заміри брезента, а також приладом, назву якого він не пам`ятає, було виміряно щільність брезенту.

Оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , суд звертає увагу на їх повну узгодженість та відповідність між собою про обставини діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 .

Окрім показів обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне првоопорушення та іншу подію від 08.05.2023;

- протоколом огляду місця події від 08.05.2023;

- висновком експерта № 2983/23-21 від 16.05.2023 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000153, зі змісту якого вбачається, що ринкова вартість досліджуваного тентового покриття сірого кольору ТМ «SIOEN» , виготовленого з ПВХ матеріалу щільністю 630г/м2, з люверсами, розміром 12,5х5,7 м, площею 71,25 м2, з урахуванням зносу, станом на момент замаху на вчинення крадіжки 03.05.2023, складала 7642,42 грн (сім тисяч шістсот сорок дві гривні 42 копійки);

- диском з відеозаписом події від 03.05.2023.

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, надані стороною обвинувачення здобуті у справі і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено та сторонами кримінального провадження не доведено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

При цьому, суд враховує, практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вказав, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

Таким чином, дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, які характеризують особу обвинуваченого, відносно якого за період проживання на території Оратівської селищної ради до виконкому ніяких компрометуючих матеріалів не надходило, за міцем роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно, на «ДО» у лікаря психіатра КНП «Оратівська ЛПЛ» не перебуває, на «ДО» у лікаря нарколога КНП «Оратівська ЛПЛ» не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі.

При цьому, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, відсутність заподіяної шкоди потерпілому, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його процесуальну поведінку, негативне ставлення до скоєного, щире бажання виправитись, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання за переконанням суду є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому вказаного покарання, а також доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, згідно висновку експерта № 2983/23-21 від 16.05.2023, які становлять 716,94 грн (сімсот шістнадцять гривень 94 копійки), оскільки залучення експерта було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Керуючись ст.ст. 15, 50, 66, 67, 185 КК України, ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк за даним вироком ОСОБА_4 рахувати з дати проголошення вироку - 15.02.2024.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 2983/23-21 від 16.05.2023 в розмірі 716,94 грн (сімсот шістнадцять гривень 94 копійки).

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме тентове покриття розміром 12,5х5,7 м, залишити у володінні та користуванні власника майна ОСОБА_6 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме оптичний диск марки «Media» типу «DVD-R», на якому наяні відеозаписи із камер відеоспостередення із ТОВ «С.В.-Транс», що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1