СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6242/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року cлідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Святошинського ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відомості внесено до ЄРДР за № 0003184 від 23.08.2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.10.2023 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого Святошинського ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0003184 від 23.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. . 2 ст. 156, ч. 2 ст. 309 КК України відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Святошинського ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003184 від 23.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2023, приблизно о 20:20 год., ОСОБА_6 , 1998 року народження, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 22.08.2023, приблизно о 20:18 год., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому йому малолітню ОСОБА_7 , 2011 року народження, яка слідувала до під`їзду № 11 вищевказаного будинку, після чого в останнього виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом вчинення розпусних дій щодо млолітньої ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, користуючись тим, що біля ліфтової кабіни вони перебували одні, прослідував за малолітньою ОСОБА_7 всередину ліфтової кабіни в під`їзді № 11 будинку АДРЕСА_2 .

Перебуваючи в ліфтовій кабіні наодинці з малолітньою ОСОБА_7 , повернувшись до неї обличчям, промовив: «А, так ти маленька», після чого, скориставшись тим, що поряд відсутні сторонні особи, які могли б йому завадити, і тим, що ОСОБА_7 є малолітньою, якій на той момент не виповнилось чотирнадцяти років, нехтуючи її правом на статеву свободу і статеву недоторканість, діючи з сексуальних мотивів, свідомо припускаючи настання негативних наслідків, які могли вплинути на нормальний та фізичний розвиток малолітньої, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, вчинив щодо потерпілої ОСОБА_7 розпусні дії сексуального характеру, які виразились у оголенні його статевого органу та непристойному доторкуванні до нього, намагаючись в такий спосіб викликати у себе сексуальне збудження, чим поставив під загрозу нормальний моральний та психічний розвиток дитини.

24.08.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

26.08.2023 року Святошинським районним судом м. Києва ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

24.10.2023 року прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, тобто до 24.11.2023 року.

У вчиненні кримінального правопорушення (злочину), обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

-Протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ;

-- протоколом пред`явлення особи для спізнання а фотознімками від 23.08.2023, проведеного за участі малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала на фото із зображенням ОСОБА_6 як на особу, яка 22.08.2023 вчинила відносно неї розпусні дії;

-- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

-- протоколами огляду відеозаписів від 23.08.2023, на яких зафіксовано безпосередньо підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення та після його вчинення;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на вірогідну причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти Польщі»).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність продовження до ОСОБА_10 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин який інкримінують йому є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15-ти років з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та в будь-який момент може покинути територію України, офіційно ніде не працює, тобто не має стійких соціальних зв`язків.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає у тому, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази; отримано не всі дані щодо місць проживання невстановлених осіб, причетних до вчинення злочину, що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України існує через те, що у разі продовження запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_6 , з потерпілою, свідками, з якими ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на інших підозрюваних, свідків, потерпілих з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань та узгодження їх з метою ухилення від кримінальної відповідальності та введення в оману сторону обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення вчинене підозрюваним здійснювалося з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного. Крім того з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків, потерпілих та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел. Таким саме чином підозрюваний з метою залякування потерпілих може впливати на останніх, оскільки характер та спосіб вчиненого злочину вказує на наявність у підозрюваного відомостей про місце їх проживання, спосіб життя.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 може продовжувати злочинну діяльність, веде антигромадський спосіб життя, то ж має схильність до вчинення злочинів, що вказує на систематичність його злочинної діяльності. Окрім цього ОСОБА_6 не має постійного джерела заробітку та може вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення (злочини).

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років позбавлення волі, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_6 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

- підозрюваний ОСОБА_6 за місцем реєстрації не має міцних соціальних зв`язків, а місця проживання та телефону не має взагалі;

- у підозрюваного ОСОБА_6 немає постійного місця роботи або навчання;

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваному ОСОБА_6 , тому останньому необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку запобіжного заходу вважає, що у відношенні підозрюваного слід застосувати такий запобіжний захід як продовження тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Святошинського ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003184 від 23.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 309 КК України.

24.08.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

26.08.2023 року Святошинським районним судом м. Києва ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

24.10.2023 року прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, тобто до 24.11.2023 року.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зі змісту ст. 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виключно (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю узгоджується з положеннями Європейської конвенції з прав людини.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюванному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: будучи обізнаним про можливу міру покарання, яка загрожує підозрюваному у разі його засудження, він може переховуватися від досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, ОСОБА_6 інкриміновано умисний тяжкий злочин, за який передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі, а отже підозрюваний усвідомлює неминучість покарання. Суд, приходить до висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягає задоволенню.

Крім того, в судовому засіданні встановлено правові підстави для визначення розміру застави підозрюваному, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 32, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 395 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод» слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.11.2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, підозрюваними та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання, покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді діє до 24.11.2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19.10.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1