Справа № 758/130/23
Номер провадження:1-кп/521/1232/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2023

27 грудня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000097 від 14.09.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Мар`їнка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обраний 25.10.2020 депутатом Херсонської міської ради Херсонського району Херсонської області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.2 Конституції України суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1-1 цього Закону окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

Упродовж часу з 24.02.2022 по листопад 2022 року місто Херсон знаходилося під окупацією збройних формувань Російської Федерації внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України.

Так, 22.06.2022 ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи всупереч національній безпеці України, на шкоду державному суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи у м. Херсон, добровільно, на підставі «Указ № 08», який виданий від імені голови Воєнно- цивільної адміністрації м. Херсон ОСОБА_6 , зайняв посаду - заступника Голови воєнно-цивільної адміністрації м. Херсон, яка пов`язана із виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, в тому числі в окупаційній ВЦА м. Херсон, тобто посаду, яка пов`язана із виконанням організаційно-розпорядчих функцій та яка відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» належить до посад окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Із 22.06.2022 ОСОБА_5 продовжує добровільно займати посаду заступника Голови воєнно-цивільної адміністрації м. Херсон та виконувати пов`язані із цією посадою організаційно-розпорядчі функції, яким був наділений керівником окупаційної адміністрації Російської Федерації на території міста Херсон.

Кримінальна відповідальність за вчинений злочин передбачена ч.5 ст.111-1 КК України, а саме за добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Згідно вимог, передбачених ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до Російської Федерації, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території з 24.02.2022 року .

Відповідно до ч.4 ст.548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до Російської Федерації та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території Російської Федерації та тимчасово окупованої території немає можливості.

Повістки про виклик ОСОБА_5 ,повідомлення про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_5 , на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученнями центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 12.12.2022 року адвоката ОСОБА_7 та в подальшому від 31.03.2023 року адвоката ОСОБА_4 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст.46,47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_5 було оглошено у розшук постановою слідчого від 07.10.2022 року, оскільки останній переховувався від органу досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 13.12.2022 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000097 від 14.09.2022, оскільки останній перебуває на тимчасово окупованій території України , а саме на території Херсонської області.

Органом досудового розслідування вживлося всіх можливих, передбачених вимогами КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_8 ,щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч.4 ст. 46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст. 297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснювали його захисники, які отримували необхідні процесуальні документи, захисник знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, відповідно до ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 23.06.2023 року здійснювалось спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , в судовому засіданні приймала участь захисник ОСОБА_4 , яка була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Під час здійснення спеціального судового провадження судом вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення його доступу до правосуддя, який у кожне судове засідання викликався у порядку ст.323 КПК України шляхом розміщення публікацій оглошень про виклик обвинуваченого у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр», на сайті «Судова влада України» та шляхом направлення судових повісток про виклик обвинуваченого за останнім відомим місцем його проживання у м.Херсон, які поверталися до суду з відмітками поштового відділення АТ "Укрпошти" про відсутність адресата за вказаною адресою.

Захисник обвинуваченого здійснювала захист обвинуваченого: приймала участь у дослідженні доказів під час судового розгляду, виступала у дебатах.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у цьому кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був поінформований належним чином про дати слухання справи, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд цього кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Враховуючи порядок, визначений вимогами КПК України, здійснення спеціального судового провадження, яке проводиться за відсутністю обвинуваченгого, суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду. При цьому судом забезпечено застосування до обвинуваченого належної правової процедури в контексті приписів вимог ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом, які вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а тому поріг вимогливості до доказування у цьому випадку має бути підвищений.

Прокурором долучено у судовому засіданні під час судового розгляду процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Під час здійснення спеціального судового провадження судом безпосередньо досліджено зібрані докази, якими підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є працівником СБУ, під час виконання ним своїх службових обов`язків йому сталов відомо, що ОСОБА_5 співпрацює зі збройними силами РФ, надає їм допомогу у підривній діяльності проти України, а саме причетний до організації масових заходів, які проводила окупаційна влада у м.Херсон 09.05.2022 року, пов`язаних із поширенням комуністичної символики та пропогандою комуністичного режиму, зняттям української символики з адмінінстративних будівель у м.Херсоні. Також з інформаційних джерел -засобів масової інформації встановлено, що ОСОБА_5 було призначено на посаду заступника голови воєнно-цивільної адміністрації м.Херсона. Крім того ОСОБА_5 допомогав своєму сину, який також обіймає керівну посаду в окупаційній владі.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується також письмовими доказами.

Відповідно до протоколу огляду від 25.06.2022 року оглянуто через мережу Інтерент телеграм-канал щодо новин у АДРЕСА_1 , у якому міститься зображення "Указу № 8 від 22.06.2022 року", який підписано головою військово-цивільної адмінінстрації м.Херсон ОСОБА_6 . Пунктом другим якого призначено заступником голови воєнно-цивільної адміністрації м.Херсона ОСОБА_10 та згідно пункту треттього наказ вступає в дію з моменту його підписання, тобто 22.06.2022 року.

Згідно листа Центральної виборчої комісії України від 14.07.2022 року № 21-24-660 ОСОБА_5 був обраний депутатом Херсонської міської ради Херсонської області за виборчим списком місцевої організації політичної партії "Наш край" на чергових місцевих виборах до відповідної ради, що відбулися 25.10.2015 року, а також Херсонської міської ради Херсонського району Херсонської області за виборчим списком організації політичної партії "Блок В.Сальдо" на перших місцевих виборах 25.10.2020 року.

Відповідно до протоколу огляду від 14.09.2022 року оглянуто через мережу Інтернет публікацію до повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у якій зазначено, що ще одному Херсонському депутату повідомлено про підозру, йдеться про депутата Херсонської міської ради ОСОБА_5 та розміщено зображення фото чоловіка із підписом "антикорупція, блок В.Сальдо, гібридна війна, корупція Семенчев, Херсонська міська рада".

Згідно відомостей Національного агентсва України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) ОСОБА_5 є керівником міського комунального підриємтсва "Гарантія" Херсонської міської ради та засновником ПП "Редакція газети "Рідне місто -Херсон".

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що грунтується на вимогах ст.94 КПК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 750/11509/18 від 01 квітня 2020 року.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідка, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Так, покази свідка в судовому засіданні були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Покази свідка підтверджуються протоколами огляду.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідок, який судом попереджався про кримінальну відповідальність, з будь-яких причин обмовив чи міг обмовити обвинуваченого у інкримінованому йому злочині.

Добровільність зайняття ОСОБА_5 посади заступником голови воєнно-цивільної адміністрації м.Херсона, підтверджено як показаннями свідка, так і вищезазначеними письмовими доказами, аналіз і оцінку яким наведено судом вище.

При цьому суд відхиляє посилання сторони захисту на недоведеність вчинення злочину ОСОБА_5 та на відсутність добровільної згоди останнього на обіймання зазначеної посади, на наявність обставин, як у особи яка опинилася на окупованій території, вживати вимушених заходів щодо свого порятнку та виживання.

Так судом встановлено, що до обіймання посади в органах окупаційної влади, ОСОБА_5 був керівником МКП "Гарантія", депутатом обласної ради та в подальшому був обраний депутатом місцевої ради, є засновником місцевої газети, що вазує на його освідченість та обізнаність, спроможність орієнтуватися як у процесах, які відбуваються у державі та надати належну оцінку діям окупаційної влади, а саме в питанні зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. Будь-яких доказів стороною захисту, що обвинвачений діяв під примусом, або у наслідок погроз, тощо, суду не надано. Саме по собі перебування обвинуваченого на окупованій території Херсоноської області свідчить про його прихильність до окупаційної влади.

Також судом відхиляється посилання сторони захисту і на недотримання під час досудового розслідуавння усіх відповідних процедур щодо належного повідомлення про підозру ОСОБА_5 та кримінального переслідування останнього. Так, згідно ухвали слідчого судді під час досудового розслідування було надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , як особи, яка ухиляється від слідства те переховується на окупованій територіїю. Повідомлення про підозру вручено відповідно до вимог КПК України та не викликає сумніву у суду щодо відповідності вказаної процедури вимогам діючого законодавства. Крім того, під час проведення підготовчого судового засідання стороною захисту не подавалось будь-яких скарг на дії слідчого щодо процедур досудового розслідування. Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними.

Призначення судом спеціального судового провадження також грунтується на вимогах КПК України, а тому доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для здійснення такого судового провадження стосовно обвинуваченого не заслуговують на увагу та спростовуються дослідженими доказами.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч.3 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10. 2011 року, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , який є громадянином України, умисно, мотивовано, без фізичного примусу, погроз вбивством чи застосуванням насильства щодо нього та членів його родини, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області добровільно, шляхом вчинення дій, направлених на нанесення шкоди суверенітету,територіальній цілісності України, зайняв посаду заступника голови воєнно-цивільної адміністрації м.Херсон, кваліфіковані вірно за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами відповідно до вимог ст.50 КК України.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, раніше не судимий, є людиною пенсійного віку, хоча має відповідну працездатність.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_2 . Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 19.10.2022 року на вказане майно накладено арешт. Крім того згідно відомостей Національного агентсва України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) ОСОБА_5 є власником зімельної ділянки площею 1,9506 га у Козаче-Лагерської сільській раді Цюрюпінського району Херсонської області.

На переконання суду, призначення обвинуваченому саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Відомості про речові докази та судові витрати у матеріалах провадження відсутні, тому питання про долю речових доказів судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного майна на користь держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 19.10.2022 року на 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , залишити до виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченому, вручити захиснику, відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1