Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1740/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2023 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_3 , прокурора Виноградівьского відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 головуючої у справі №299/1740/22 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000144 від 13.05.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, де під час судового слухання якого захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_3 заявив про відвід головуючої у справі, оскільки 03.11.2023 захисником було подано заяву до суду, в якій він просив суд видати на електронному носію копію технічного запису всіх судових засідань по справі №299/1740/22, до якої ним було долучено квитанцію про сплату судового збору, згенерованою на веб-порталі «Судова Влада».

Обгрунтовуючи свої вимоги щодо відводу головуючої у справі захисник вказує, що 07.11.2023 головуюча по справі суддя ОСОБА_6 письмово відмовила їм у видачі копії технічного запису судового засідання, оскільки до клопотання не було додано «належним чином засвідченої копії квитанції про сплату судового збору», суддя, зокрема, зіслалася на пп.5.26 національного стандарту ДСТУ 4163:2020, тобто, фактично суддя ОСОБА_6 порушила право підзахисної на отримання копії технічного запису судових засідань по справі (що є однією із основних гарантій проведення всебічного та неупередженого розгляду кримінального провадження), а відтак захисник вважає, що є всі підстави оголосити недовіру головуючій судді, оскільки у КПК України взагалі не міститься жодна згадка про те, що в кримінальному провадженні обвинувачена повинна сплачувати будь-які судові збори, жодних підстав, які визначені КПК України (зокрема в ст.107) суддя ОСОБА_6 не застосувала, які б законно обмежували право ОСОБА_5 на отримання копії технічного запису судового засідання.

Натомість, суддя ОСОБА_6 відмовила у наданні копії технічного запису засідань, оскільки їй не сподобалась квитанція про сплату судового збору.

Тобто, суддя ОСОБА_6 (через свої власні фантастичні довільні тлумачення законодавства) вчинили акт грубого порушення однієї із основоположних гарантій для сторони захисту «Гласності», а тому ОСОБА_5 більш, ніж переконана, що суддя ОСОБА_6 допустила настільки грубе порушення гарантій обвинуваченої, яке неодмінно викликало сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 .

Додатково слід зауважити, що суддя ОСОБА_6 , застосовуючи приписи національного стандарту, умисно та грубо порушила свій обов`язок застосовувати правові висновки Верховного Суду, як це визначено у ст. 13 Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, суддя ОСОБА_6 допускає таке порушення не в перший раз, що було предметом апеляційного провадження в інших справах, зокрема, суддя ОСОБА_6 ухвалою від 27.08.2021 у справі № 299/1867/21 залишила позов без розгляду, оскільки не врахувала онлайн квитанцію про сплату судового збору. Ця незаконна ухвала була скасована апеляційним судом постановою від 15.11.2021, де апеляційний суд чітко зазначив правові висновки ВС та норми чинного законодавства щодо порядку онлайн оплати судової вимоги до процесуальних документів і додатків до них визначає процесуальний закон, а не Національний стандарт України від 7 квітня 2003 року № 55 ДСТУ 4163-2003, затверджений Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики. Правила проставлення відмітки про засвідчення копії документа, визначені у пункті 5.27 ДСТУ 4163-2003, не поширюються на засвідчення копій документів, які учасники справи подають до суду (4 липня 2023 року Велика Палата Верховного Суду у складі в рамках справи № 233/4365/18, провадження № 14-96цс21 (ЄДРСРУ № 112406155).

Вимоги до процесуальних документів і додатків до них визначає процесуальний закон, а не Національний стандарт України, а тому правила проставлення відмітки про засвідчення копії документів не поширюються на засвідчення копій документів, які учасники справи подають до суду.

Суддя ОСОБА_6 умисно не здійснила обов`язок перевірити факт зарахування сплати судового збору на рахунок казначейства. Ці дії були зроблені задля того, щоб врахувати тільки онлайн квитанцію, як додаток до заяви; умисно застосувала правила національного стандарту до форми онлайн квитанції, умисно не врахувала висновки Великої Палати ВС про незастосування даного нацстандатру ДСТУ; умисно не застосувала внесені зміни до законодавства про порядок сплати судового збору, щодо можливості формування онлайн квитанції; умисно порушила гарантію гласності судового процесу та позбавила обвинувачену ОСОБА_5 права на захист; суддя ОСОБА_6 не могла не знати про інші правові висновки ВС щодо порядку сплати судового збору, оскільки у 2021 році її ухвала з аналогічних питань була визнана незаконною та скасована, а отже, суддя ОСОБА_6 є упереджена у справі і всіма силами намагається процесуально зашкодити законним правам та гарантіям обвинуваченої ОСОБА_5 , а відтак, керуючись ст.80 КПК України, захисник просить суд відвести у даній справі головуючу суддю ОСОБА_6 , а справу передати на новий авторозподіл через канцелярію суду.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої заяву про відвід судді підтримав в повному обсягу з підстав, наведених у заяві та просив таку повністю задоволити; прокурор, який належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи у суді, заявлене клопотання підтримав, а відтак, вивчивши доводи заяви про самовідвід, дослідивши подані документи, суд вирішив наступне.

Встановлено, що Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Виноградівського районного суду від 25.03.2022р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000144 від 13.05.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , передано на розгляд суду у складі головуючої судді ОСОБА_6 .

Згідно ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Обгрунтовуючи свої вимоги щодо відводу судді у справі захисник обвинуваченого фактично не погоджується із процесуальними діями головуючої у справі, однак суд не може погодитись з такими доводами з огляду на наступне.

Між тим, судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів (ч.1 ст.319 КПК України). Головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження (ч.1 ст.321 КПК).

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд з прав людини ЄСПЛ у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Так, закон покладає на суддю процесуальний обов`язок заявити самовідвід за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-76 КПК України, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Разом з тим, суд вважає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на обґрунтовані підстави, що зумовлюють його наявність.

Із заяви захисника обвинуваченої про відвід судді не вбачається та в судовому засіданні при розгляді відводу не встановлено, що суддя у справі виявляє будь-яку упередженість або безсторонність до будь-кого у цій справі, а відтак суд вважає, що суддя забезпечила відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності.

Суд приходить до переконання, що незгода обвинуваченої та її захисника з процесуальними діями судді у справі, зокрема, щодо відмови у видачі на електронному носію копію технічного запису всіх судових засідань по справі №299/1740/22, не може бути підставою для сумніву в її безсторонності, упередженості, а отже заява про відвід судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.75,76,81,367,371-372,615 ч.5 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 головуючої у справі №299/1740/22 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000144 від 13.05.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 ч.2 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1