Провадження № 1-кс/202/9617/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

18 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000388 від 23.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 звернулася з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на ніж зі слідами речовини бурого кольору та ножиці.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що СВ ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000388 від 23.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_5

27.11.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду Дніпропетровської області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено ніж зі слідами речовини бурого кольору та ножиці.

Вказані речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, посилаючись на ризик приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження цих речових доказів, а також для забезпечення проведення експертиз слідчий просить відповідно до статті 170 КПК України накласти арешт на вищевказані речі.

В судове засідання слідчий, прокурор та володілець речей не з`явилися.

Слідчий в своєму клопотанні просила розглядати його без участі процесуального керівника.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000388 від 23.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З матеріалів клопотання слідчого вбачається, що 27.11.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено ніж зі слідами речовини бурого кольору та ножиці.

Постановою слідчого від 27.11.2023 року вказані речі визнані речовими доказами

Розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час обшуку предмети відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки могли бути знаряддям злочину, містять відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

Тому, на переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси володільця цих речей як накладення арешту, з огляду на те, що арешт пов`язаний із здійсненням розслідування особливо тяжкого злочину проти життя особи, арешт носить тимчасовий характер.

Отже, клопотання слідчого можливо задовольнити, наклавши арешт на майно, яке було вилучене 27.11.2023 року, а саме ніж зі слідами речовини бурого кольору та ножиці шляхом заборони розпорядження та користування ними.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування на майно, яке було вилучене під час обшуку 27.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ніж зі слідами речовини бурого кольору та ножиці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_6