Справа № 307/3196/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/672/23 за апеляційною скаргою захисника- адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обрано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 24.11.2023 року.

Строк дії ухвали закінчується 19 січня 2024 року, включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у розмірі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень встановленого станом на 01 січня поточного року, що становить 2684 грн.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_7 , або заставодавець мають право в будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Із поданого слідчим клопотання вбачається, що 01.09.2022 вироком Тячівського районного суду Закарпатської області, неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст. 309 , ч.1 ст. 317 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік. Однак ОСОБА_10 на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив нові тяжкі кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення.

22.11.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 315; ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України. Вина ОСОБА_7 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, висновками експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також слідчий вказує, що ОСОБА_7 , вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких, за які Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, постійного місця роботи не має, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що: ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на неповнолітніх потерпілих та свідків; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000284, відомості про яке 28.07.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України.

22 листопада 2023 року слідчим слідчого відділення Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області страшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України, яке було погоджене процесуальним керівником - прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та яке було вручено особисто ОСОБА_7 о 17 годині 00 хвилин, 22.11.2023 року.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.315 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.7-9), рапортом працівника поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від (а.с.10-12), згодами ОСОБА_11 від 28.07.2023 року на огляд дворогосподарств та транспортного засобу (а.с.13), протоколом огляду місця події від 28.07.2023 року (а.с.14-17), постановою про визнання предмету речовим доказом від 28.07.2023 року (а.с.20-21), висновком експерта № СЕ-19/107-23/7539-НЗПРАП від 10.08.2023 року (а.с.22-23), вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 01.09.2022 року (а.с.29-33), протоколом допиту малолітньої (неповнолітньої) особи від 20.10.2023 року (а.с.35-38), протоколом дадаткового допиту свідка від 20.10.2023 року (а.с.39-43), висновком експерта №228 від 25.10.2023 судової медичної експертизи, згідно якого встановлено, що освідчувана ОСОБА_12 поступила у відділення анестезіології-інтенсивної терапії КНП "Тячівська РЛ" 28.07.2023 о 6 год. 15 хв у важому стані з розладом свідомості та психомоторного збудження (а.с.44-49), висновком експерта №227 від 25.10.2023 судової медичної експертизи, згідно якого встановлено, що освідчувана ОСОБА_13 поступила у дитяче відділення КНП "Тячівська РЛ" 28.07.2023 о 6 год. 22 хв у стані середньої важкості з скаргами на головні болі та нудоту та у неї було виявлено токсичні симптоми (а.с.50-53), протоколом допиту малолітньої (неповнолітньої) особи ОСОБА_13 від 31.10.2023 року, яка вказала на ОСОБА_14 , який провів їх до приміщення та надав для викурювання наркотичну речовину (а.с.55-58), постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.11.2023 року (а.с.64-66), протоколом допиту підозрюваного від 22.11.2023 року (а.с.67).

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважав їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаних кримінальних правопорушеннях, характер пред`явленої підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що мають підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, вік підозрюваного міцність соціальних зв`язків, який не одружений, наявність у підозрюваного постійного місця проживання та визнання його вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 1.09.2022 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України та майновий стан підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В разі залишення підозрюваного під вартою - зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив щодо задоволенню апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень.

Вказаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_7 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч. . 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення.

Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджує обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 апеляційний суд відхиляє. При цьому, береться до уваги те, що сторона захисту не посилається на будь-які обставини та докази у підтвердження цих доводів.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України, якою визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, ч. 2 ст. 315 КК України якою визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років та ч. 2 ст. 317 КК України якою визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та даними про особу підозрюваного повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

Колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, вказані у клопотанні слідчого нічим не доведені, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Апеляційний суд вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. 183 КПК України.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обгрунтовано взяв до уваги і положення ст. 183 КПК України, та визначив розмір застави у кримінальному провадженні. достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, що становить - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720,00 грн., оскільки, на думку суду саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі та під час її розгляду, не посилалась на наявність у ОСОБА_7 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, і підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, так як тримання його під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді